Réžia:
Henri VerneuilKamera:
Jean PenzerHudba:
Ennio MorriconeHrajú:
Jean-Paul Belmondo, Charles Denner, Adalberto Maria Merli, Rosy Varte, Jean Martin, Giovanni Cianfriglia, Maurice Auzel, Lea Massari, Albert Delpy (viac)Obsahy(1)
Policejní komisař Jean-Paul Belmondo má velice nebezpečného protivníka - vraždícího maniaka, jehož oběťmi jsou hezké Pařížanky. Neznámý muž už několik týdnů pronásleduje telefonicky Noru Elmerovou a vytýká jí její amorální život. Mladá vdova je na pokraji nervového zhroucení. Nechala si dokonce změnit své staré telefonní číslo, neznámý se však opět přihlásil a oznamuje Noře svoji návštěvu. K smrti vyděšená žena volá na policii, ta ale zatím nic nepodnikne. Když po chvíli zazvoní u dveří zvonek, Nora nevydrží nervový šok a vrhne se z okna. K mrtvému tělu přijíždí komisař Le Tellier, ztělesněný Jean-Paul Belmondem, s kolegou Moissacem a na místě začínají s výslechy svědků. Zjišťují, že muž, jenž zvonil u Nořiných dveří, byl hostem u jejích sousedů a při příchodu si popletl byty. Nikdo si však nevšimne černě oblečeného motocyklisty, který postává opodál. Velmi spletité vyšetřování se rozbíhá (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (239)
Ovšem pana Belmonda nesmí dabovat Marcel Vašinka, neboť to je nekoukatelný. ()
´Dirty Harry´ po francouzsku. Belmondo coby policajt s nekonvenčním přístupem ke zločincům - myslím, že by ani prsty na obou rukách nestačily na spočítání, kolikrát jsme Jeana Paula v této úloze viděli. Podle dění ve filmu (notně "přepálená" akce) a s vědomím, že si tento film Belmondo spoluprodukoval, se nelze ubránit dojmu, že tenhle vznikl hlavně proto, aby Belmondo ukázal, jakej je to pořád macho a jaké pěkné kaskaderské kousky má ještě v zásobě (nutno říci, v tomhle ohledu neměl mezi hereckými kolegy konkurenci, ani v legendárním "odpírači" kaskaderských doublů Steveovi McQueenovi). Protože triviální zápletka rozhodně není to, co by ´Strach nad městem´ zdobilo, logika se běžela někam schovat a některé příšerné dějové faux pas jsou k neuvěření. Vše korunuje ultra-zavilý záporák, který by se krásně vyjímal v každé parodii. Spousta ´belmondovek´ stále působí svěže a nápaditě, tahle mezi ně bohužel nepatří. ()
Strach nad městem ano, strach nad Belmondem ne, na toho žadnej vrahoun nemá. Kombinace napětí a kaskadérských kousků se nečekně zdařila. Adalberto Maria Merli skutečně nahání hrůzu prostým telefonováním a to co předvádí Belmondo po fyzické stránce je neuvěřitelné. Natáčení filmu taky nebyla žádná prdel. Belmondo při "okapové scéně" málem zařval a scénu na střeše metra si dodnes kaskadéři pouští jako ukázku supernáročné a skvěle zvládnuté akční scény. Ústřední dvojice herců společně s PANEM Moriconem má za následek mou značnou nedůvěru k lidem se skleněným okem. ()
Strach nad městem je klasikou Bebelových filmů. Přináší tvrdou realitu francouzské filmové školy se vším všudy. Hra očí, hra hudby, hra pocitů a citů. A to všechno takovou formou, jakou to dovedli jen a pouze staří dobří Francouzi 70. a 80. let. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $4,000,000║ Dobrý rozbeh, horší dojazd, asi od polovice filmu sa začínajú kopiť nelogické počínania a začína prerastať postupná dejová plochosť, zaujmú aspoň kaskadérske výkony Belmonda, aspoň to fajčenie na každom kroku si mohol odpustiť. /60%/ ()
Největší problém Strachu nad městem je jeho neschopnost působit jako samostatné a působivé dílo. Kdybych nevěděl, že Belmondo vše dělal sám, málem umřel, udělal si díru do ruky atd., tak bych tohle jinak chladné, odtažité a sterilní dílo vůbec nesledoval. je to škoda, protože jinak příběh je vcelku zajímavý, honička na střechách i v metru hodně fajn a až na pár nesmyslů (vrtulník?) jsem se příjemně bavil. Osobně se mi také líbilo mediální pozadí příběhu, kdy jsou různá média jako noviny a televize využívána proti policistům (dobru) a zločinec (zlo) z nich těží... ()
U "neslyšitelného vrtulníku" už mi s těmi logickými kiksy došla trpělivost a musim prostě jen na 3*. Ale jinak pohodovka. ()
„Na to, že je z prírodovedeckej fakulty, má dosť obmedzený slovník.“ Tie „len“ 3* ma mrzia, lebo som mal Belmonda rád už od detstva, ale keď som Strach nad mestom videl, bavil ma, o to pokoj, Belmondo tradične skvelý a strešné scény úplne šialené (fakt nechcem vedieť, ako to v dobe bez CGI a drahých kaskadérov natáčali), takisto herci fajn, od ústredného šialenca po ženy či sympatických Belmondových kolegov a nadriadených, detto dialógy (písal ich Francis Veber, klasik francúzskej kinematografie, majúci na konte ako režisér napr. Hračku, Kopyto či najnovšie Drž hubu!), výprava skvelá (je to Paríž dočerta!), atmosféra pôsobivá, do toho nákazlivo jednoduchý hudobný motív legendy menom Morricone... Lenže celé mi to pripadalo ako otrocká adaptácia knihy, ktorú som nečítal a do ktorej sa dostali niektoré postavy a zvraty neviem prečo. Prečo je tu úplne zbytočná vedľajšia rovina s hrdinovými nevybavenými účtami? Takisto scenár ku koncu hlúpne (prečo v závere psychopat posunul takmer o 5 hodín výbuch bomby? Lebo ho o to poprosil policajt???) a filmári sa počas celej minutáže (ktorá je prehnaná a zbytočne dlhá) nevedia rozhodnúť, či robia komédiu, drsný triler, kriminálku alebo serial killer. Výsledný pocit je zmiešaný, chcel som mať Strach nad mestom rád, ale nedovolil mi to. Ale Belmondo je Belmondo. ()
Verneuilova solidní realistická kriminálka - pronásledování šíleného vraha žen. Belmondo v plné síle vystupuje coby drsný komisař se spoustou kaskadérsky náročných scén - honičky na pařížských střechách a přestřelky v ulicích a metru. Ještě více než zápletka mne potěšila ústřední temná Morriconeho melodie, ze které je cítit strach, policejní sirény a napětí. Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=y7DWdLkPgYk ()
Nevím, jestli je větší magor tenhle záporák nebo Belmondo se svou pomstychtivostí při střešních a vlakových eskapádách. Jako člověk, co výšky zrovna nemusí, nad tím jenom kroutím hlavou. Zároveň mám pocit, že si nemálo pozdějších thrillerů půjčovalo právě odtud. ()
Totální Belmondova exhibice. Esence kaskadérství. Film pro něho a o něm sloužící "pouze" k potvrzení hvězdného statusu. Chatrný scénář s mnoha nelogickými a hluchými místy, ale o to tu nejde. O Strachu nad městem se už navždy bude hovořit jako o filmu, kde slavný Bébel dělá ty neuvěřitelné kousky, kde se vážně zranil a skoro zemřel. ()
Zábavná francouzská kriminálka, kde nechybí vtipné dialogy poldů s gustem šikanujících zločince, kvalitní honičky s Belmondovými autentickými kaskadérskými kousky, odpudivý zabiják hrající si s detektivem (respektive mu seroucí na hlavu), hudba tvrdící atmosféru (kakofonický motiv, hvízdavý motiv), režijní nápady (subjekťáky z pohledu jednookého vraha, hra se zrcadly) a samozřejmě rošťácké charizma a sexappeal francouzské akčně-komediální superhvězdy. To, jak ten zabiják hodil ten granát do davu lidí, to bylo fakt cool. Škoda slabšího finále. ()
Vyšinutý vrah s křehkým pohledem na věc a proti němu Bebel v ukrutné fazóně, hopsající po pařížských střechách jako kamzík, co se vyučil pokrývačem. Kapr Jean-Paul ve svém rybníce.. ()
Evropská verze akčního filmu se vyznačuje tím, co bylo pro Jean Paula příznačné - jasnou humanistickou orientací, uvěřitelným námětem i příběhem vtěleným do filmově pojatého příběhu s napínavým dějem a také otloukaným hrdinou, který se dopouští chyb a omylů, jež občas stojí lidský život. Drobek artistických vložek nepůsobí příliš vyumělkovaně a pro laického řadového diváka vyzní přirozeně a uvěřitelně. Moderní mušketýr nejen upoutává, ale i strhuje. A je jedno, že zanedlouho od toho ohňostroje dobrodružnosti uplyne padesát let. Letité jsou už konec konců i postřehy členů ČSFD. ()
Skrytý pôvab takýchto filmov dnes už ocení málokto, pretože nie každý si vezme do súvislosti podmienky a technologické vymoženosti za akých sa filmy točia. Krásny klasický akčný film trošku brzdí celkovo slabší príbeh, ktorý chce byť zároveň akousi krimidrámou, ale Belmondovej charizme to jednoducho nesadlo. Ten by celý film najradšej skákal zo strechy na strechu. Ale inak celkom príjemné rozptýlenie. 75%. ()
U vchodu do druhého kruhu stojí Mínos, soudí duše a určuje trest. Kruhem vane vichřice a unáší ty, kdo zhřešili smyslností. "Ó ty, kam jdeš, tady je bolest doma," Mínos mi řekl, když mě uviděl, přerušiv soud, jejž vykonával zrovna. [Dante, Božská komedie - Peklo (zpěv 5.)] Tak praví slova klasikova přičemž ve mně bije srdce plné nostalgie! A čím je pro mě vlastně Peur sur la ville? Ve zkratce by se dalo říct, že typická francouzská kriminálka stojící na znepokojivě dráždivé hudební variaci Ennia Morriconeho a extrémně slizkém záporákovi ztvárněném Adalbertem Mariou Merlim. Ale s odstupem času bych spíše řekl, že jde o značně netypickou „belmondovku“ o hořké chuti pomsty a touhy po vendetě v kontrastu s cynickým, ironickým zlehčováním činů jednoho schizoidního šílence. Jean - Paul Belmondo předvádí sice ve své první krimi roli své typické kaskadérské variance "udělej si sám" (scénu s honičkou po střechách pařížských domů považuji za jednu z těch nezapomenutelných), takže si ve spoustě panoramatických záběrů vychutnáte jeho hnědé, silonové fusekle, ovšem stejně jako třeba v případě Mrchožroutů (1984), vložil Henri Verneuil jeho postavě do vínku rozměrné ego a již zmíněný chladný cynismus - “Pojď, zkusíme to. Necháme ho umřít, jestli snesem ten šok!“. A přesně tenhle přechod, v kontrastu celé Jeanovi kariéry (potažmo lepších kriminálek typu Le Professionnel (1981)), dělá ze Strachu nad městem spíše průměrný kousek. Ale ještě moje oblíbené ale ;-). Padlo tu slovo nostalgie a to má u lety prověřených snímků velkou váhu. Postava Mínose, onen nezapomenutelný symbol skleněného oka, vše podbarvené skvělou, neurotickou hudbou a jistá nezpochybnitelná atmosféra, nenucené napětí, tohle v mých geneticky původních očích film jednoznačně povyšuje. Co na tom, že v záběr hluboce proniká Belmondovo zlověstně zvlněná patka, že elitní pařížští ostřelovači vypadají z pohledu dnešní SWAT jak banda dezorientovaných rybářů a že se na pornofilmy stála fronta jak u nás za komanče na pomeranče. I po 33ti letech od jejího vzniku neztrácí tahle kriminálka nic na svém „kouzlu“ a já se na ní vždycky (když už ji jednou za pár let reprízujou) rád podívám. Nesoudím, neboť před tribunálem obhájcem mým mé vlastní srdce jest! [7/10] ()
Jean-Paul Belmondo v nejlepší formě, opravdu děsivý záporák, dostatek akce a napětí a pár skutečně nezapomenutelných scén (přestřelka mezi figurínami či honička na střeše). Když si k tomu připočtu dynamickou režii Henri Verneuila a stylovou hudbu mistra M, vychází mi z toho nejlepší kriminálka s Belmondem. 95%. ()
Po dlouhých letech, kdy jsem film neviděl, jsem si Strach nad městem připomněl a musím říct, že neztratil vůbec nic ze svého kouzla. Výborná je tradičně Morriconeho hudba, i když v některých pasážích (jako třeba honička na střeše), jí trošku postrádám. Ale jinak prakticky bez výhrad - Belmondo je jako vždy skvělý a z některých jeho kaskadérských kousků až mrazí. Záporák je správně slizký a snímek působí i po tolika letech svěže (pokud mu odpustíte záběry z pohledu Minose). Prostě klasika ze staré školy a jeden z nejlepších Belmondových filmů. ()
Slusna kriminalka z dobrou atmosferou ve ktery najdeme i par solidne natocenych akcnich scen zatim asi nejlepsi film z Belmondem co sem zkouknul ten magurek se sklenenym okem je celkem zajimavej likvidator a pri sledovani nekterych scen jako honicka po strechach mne tuhla krev v zilach a vzrusenim jsem nedychal peckovni zalezitost ktery by sluselo maximalni hodnoceni ale ja musim trochu ubrat za ten zbytecne rozvleklej konec ta stopaz je bohuzel kapku prehnana a ten zaver z rukojmimy uz tam ani bejt nemusel ale to je tak jedina vytka dalsi vec ktera umocnuje zazitek z filmu je skutecnost ze pri nekterych kaskaderskych scenach vidite Belmondovi krasne do ksichtu tudiz ho opravdu nikdo nedubloval ten magor fakt pobihal po strese jedouciho metra! no proste narez film takhle se kousky podobneho razeni maji delat ()
Obdivuhodné kaskadérske kúsky sú jedna vec, druhá vec je, že film s tak pútavým príbehom i názvom si doslova pýtal väčšie napätie. To tu chýba. Scény s vrahom, pri ktorých by mal divák tajiť dych, sú príliš odfláknuté, chýba tam atmosféra "strachu nad mestom" , čo je veľká škoda. Navyše záporák je pomerne rýchlo divákovi jasný. Belmondo si však svoje odkrútil i odskákal. Pred 20-timi rokmi som to videl trochu inak, dnes to už tak originálne nepôsobí. 60%. ()
Reklama