Réžia:
René ClémentKamera:
Henri DecaëHudba:
Nino RotaHrajú:
Alain Delon, Maurice Ronet, Marie Laforêt, Erno Crisa, Frank Latimore, Billy Kearns, Ave Ninchi, Viviane Chantel, Nerio Bernardi, Paul Müller, Romy Schneider (viac)Obsahy(2)
Alain Delon, Maurice Ronet a žár peněz, kterému nelze odolat. Thriller natočený podle románu Patricie Highsmithové. Tom (Alain Delon) a Philippe (Maurice Ronet) na první pohled dva mladí muži, kteří si užívají život plnými doušky na italské reviéře. Ve skutečnosti je mezi nimi však nepřekonatelný rozdíl, postavení a moc, které člověku dávají peníze. Philippe může rozhazovat plnými hrstmi a Tom, nepříliš úspěšný herec, je závislý na tom, zda zůstane v Philippově přízni. Uzavřel totiž s Philippovým otcem obchod, má přivézt marnotratného syna zpátky domů do Ameriky a pak teprve dostane plnou výši odměny. Philippe dává Tomovi najevo, jak jím pohrdá a jak hluboký je mezi nimi rozdíl. Tom touží nejen po životě, který mu nebyl dán, ale i po Philippově dívce, což ho nakonec dovede k riskantnímu plánu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (128)
Osobně mám problém už s předlohou, kniha mě vůbec nezaujala. Hrdinové mi připadali nesympatičtí. Bohužel se to přeneslo i do filmu. Delon v rozpuku sil toho protivu podává skvěle, Ronetův Filip je na zabití hned od první chvíle, Marge je především krásná. Dokonce se tam na začátku mihne v jednověté roli Romy Schneider. Exteriéry super. Ale přesto všechno mě to nenadchlo. 6/10 ()
Alain Delon aka Tom Ripley s (takmer) dokonalou lúpežou života, identity, majetku a napokon aj lásky svojho bohatého soka. Chýbal mi však silnejší drive, pomerne skoro po najväčšom zvrate, ktorým bola vražda na lodi, na mňa začal film pôsobiť nepríjemne uťahane. Ku koncu som svoju pozornosť už musel doslova premáhať. Neviem, či to bolo dlhou stopážou alebo deficitom akýchkoľvek emócií. Za mňa však v konečnom resumé skôr priemer. ()
mělo mu to projít a byl bych nadšený :) takto 4/5 ()
Tom v podání Alaina Delona působí jako studenokrevný plaz, ale člověk nečeká, že bude schopný vyloženě vraždit. K Delonově postavě si člověk nenajde vztah, na rozdíl od pana Ripleye Matta Damona z novější verze tohoto příběhu. Talentovaný pan Ripley mi přijde tochu psychologicky pochopitelnější, prokreslenější. ()
Bože to byly nervy když vytáhli tu loď!! ()
Vynikající film. Když člověk přibližně zná Delonovo mládí, poměry, z nichž vyšel, pochopí, že tady musel sakra dobře vědět, co hraje. Měl z čeho čerpat a jeho výkon je prostě uvěřitelný. K tomu skvělé ztvárnění atmosféry jihu a stoupající napětí s dramatickým závěrem. Nádhera. ()
Americký remake je mnohem lepší. Hlavně prvních 45 minut je neskutečná zívačka. Pak se to rozjede a konec je podle mně povedenější než v nové verzi. Přes 60 procent však jít nemohu. ()
Děkuju České televizi za sobotní odpoledne s tímhle filmem. Výtečný scénář, Delon, hudba... ta kamera! Tohle že je z roku 1960? ()
V plném slunci se nám sluní Alain Delon, předvádějíc na svůj věk úctyhodný výkon v roli parchanta, co nemá nic, ale snaží se dostat vše, a tak neváhá rozehrát vražednou hru pro dosažení svých cílů. Plein soleil je u mě v plném hodnocení. ()
Talentovaný pan ripleye jsem viděl jako první, takže mi to ukradlo hlavní linii děje. Aspoň, že konec byl jinej. ()
Inspirativní dílo, u kterého mohou potencionální pachatelé nastudovat kterak provésti téměř dokonalý zločin v podání fantasticky vychytralého Alana Delona a nádherně okaté Marie Laforet. Z tohoto mrazivého thrilleru odehrávajícího se pod žhnoucím italským sluncem se s vaší kino-sedačkou rozhoupá paluba. ()
Nečekaný závěr to nezachránil. Nuda, rozvleklost zabily poměrně zajímavou zápletku. Laforet to sluší, ale má málo prostoru. Navíc na Delona Trávníček z let 90.... ()
Vynikající scénář příběhu, který má ohromný spád bez slabších pasáží a velice zručně se v něm prolínají dvě kontrastní polohy - pohodová letní atmosféra a atmosféra zla, chladnokrevné vypočítavosti a podlého zločinu. Na skvělé výsledné podobě díla má, kromě scénáristy a režiséra, značný podíl i mladičký Alain Delon, který se skvěle napsané hlavní postavy zhostil na výtečnou. 75%. ()
Dneska už se točí thrillery trochu jinak, na tomto filmu už je znát otisk času. Ale i tak stále stojí za podívání. Ten scénář je opravdu parádní a pomalé letní tempo a klidný Delon dělají svoje. ()
[Text obsahuje opis zápletky] Myslím, že s Plein soleil mal René Clément ambíciu vyrovnať sa hollywoodskym trhákom. A ak nie, tak som zaznamenal aspoň snahu dorovnať Hitchcocka. Spôsob akým Clément pracuje s budovaním napätia dokazuje, že si bol vedomý Hitchcockovej "teórie napätia a šoku". Tento princíp je použitý napríklad v scéne hry s kartami na lodi, kedy predtým ako Tom Ripley zabije svojho spoločníka, uvidíme krátky záber na rukoväť noža, ktorý Ripley ukrýva pri sebe. Od tohto momentu sa začína stupňovať napätie vrcholiace v scéne samotnej vraždy, ktorá by mohla spôsobiť divákovi šok, čo je podporené aj výraznými trombónmi v hudbe, no nôž bol predtým jasne viditeľný, teda divák bol pripravený. Ďalším bodom, v ktorom sa Clément blíži Hitchovi je spôsob, akým pristupuje k postave Toma Ripleyho. Aj keď malo Psycho premiéru až o 3 mesiace neskôr ako Plein soleil, nedá mi nezrovnávať Normana Batesa a Toma Ripleyho, pretože oba filmy majú spoločnú jednu vec – moment, kedy sa divák pod vplyvom majstrovsky budovaného napätia začne obávať o vraha. Hitch túto fintu využil v scéne, kedy sa Norman Bates prizerá potápajúcemu sa autu s telom Marion Craneovej v kufri, ktoré pomaly mizne pod hladinou močiara, no na chvíľku sa zastaví a Bates sa začne obávať. V ten moment divák pocíti napätie a namiesto toho, aby dúfal, že sa identita vraha čo najskôr prezradí, začne sa o neho báť. Podobný princíp uplatnil Clément v scéne s vraždou Phillipa Greenleafa, ktorého telo sa nechce potopiť; v scéne sťahovania Freddyho tela po schodoch hotela; alebo v scéne vypočúvania Toma Ripleyho, kedy sa policajný komisár oprie o skriňu, ktorej dvere sa otvoria a vnútri je jasne viditeľné Phillipovo sako. Budované napätie spôsobí, že divák sa o vraha začne obávať a potajme dúfa, že nebude tak rýchlo odhalený. Inak je nutné podotknúť, že spočiatku je Plein soleil trochu šablónovitý. Maurice Ronet ako Phillipe – zbohatlíkov syn, ktorého arogancia sa mu čoskoro prestane vyplácať a Marie Laforêt ako jeho snúbenica, naivka Marge, sú typicky šablónovité postavy. Čo filmu pridáva, je nečakaný záver a samozrejme majstrovsky stvárnená postava neľútostného a prefíkaného intrigána Toma Ripleyho v podaní Alaina Delona. Delon je uvoľnený, rafinovaný a niekedy až démonický. Jedna z najlepších scén bolo pre mňa falšovanie Phillipovho podpisu. Čistou mimikou a pohľadom dokázal Delon vypovedať všetko o Ripleyho námahe, trpezlivosti, ale aj o jeho spokojnosti a vysokej sebaistote. Hudba Nina Rotu bola pre mňa menej príjemným prekvapením. V Plein soleil úplne upustil od ľahkej felliniovskej melodiky a podujal sa skôr na použitie hollywoodskych manier – spomínané výrazné trombóny vo vypätej pasáži, alebo prvoplánové použitie mandolíny podfarbujúcej scenériu talianskej krajiny. Okrem toho sa vyskytnú aj kusy s presahom do jazzu či ragtimu. ()
Jelikož jsem již dříve asi dvakrát viděl nové zpracování Talentovaný pan Ripley a Mattem Damonem, které se mi hodně líbí, zde jsem byl bohužel zklamán. Ne že by tato verze nebyla dobrá, ale prostě mi tak nesedla. Taky jsem neměl to správné rozpoložení. Jindy bych dal snad víc, ale teď jen 65%. ()
Má to být stejné jako Talentovaný pan Ripley. Nevím, čím to je, že tato verze se mi líbí o 2* víc. Delon se na tu roli hodí víc nebo ji lépe hraje než M. Damon. Možná je to hudbou, atmosférou, herci... Hlavně Delon se přičinil k tak vysokému hodnocení. Ale ostatní herci také nejsou špatní. Nenudí to, na rozdíl od Talentovaného pana Ripleye. ()
Klasika. Úžasná, nádherná Itálie dob minulých a příběh který můžu vidět znovu a znovu. ()
Každopádne lepšie ako remake Talentovaný pän Repley ()
Pan B. osobně preferuje Minghellovu adaptaci kvůli většímu důrazu na detail, Damon se mu zdál také lepším (rozuměj propracovanějším) Ripleym, ale to neznamená, že V plném slunci zůstává nějak pozadu. Naopak, je to film velice moderně zpracovaný, nezestárl za těch padesát let. Výhodou také je, že mladý Delon není tak "delonovský" jako jeho zralejší verze v mladších filmech. Ze zajímavé knížky prostě vznikly dva zajímavé filmy, tramtarára bum. ()
Reklama