Réžia:
Christian-JaqueKamera:
Henri DecaëHudba:
Gérard CalviHrajú:
Alain Delon, Virna Lisi, Dawn Addams, Akim Tamiroff, Adolfo Marsillach, George Rigaud, Laura Valenzuela, Yvan Chiffre, José Jaspe, Álvaro de Luna (viac)Obsahy(1)
V roku 1789 sa na francúzskom vidieku objavil bandita, nazývaný Čierny tulipán. Miesta šľachta ho považuje za svojho najväčšieho nepriateľa, neschopný vrchný veliteľ polície si však myslí, že tajomným mužom je gróf Gulillaume de Saint Preux. Hoci tomu nikto neverí, je to pravda a tak keď pri jednej zo šarvátok Čierneho tulipána zrania na ľavom líci, nemôže sa medzi šľachtou ukázať. Povolá teda z Paríža svojho mladšieho brata Juliena, ktorý sa na neho na nerozoznanie podobá... (STV)
(viac)Recenzie (173)
Hrdinove a mstitele jako Zorro nebo Robin Hood jdou s lidmi od nepameti. A tahle franc. verze podle A. Dumase podobne cerpa z one loupeznicke romantiky, prestrelek, souboju, milenek a koreni to lehounkym franc. humorem a historickymi realiemi, ktere vymysleny pribeh zasazuji do obdobi Velke fr. revoluce, kdy se na venkove slechta boji tajemneho zbojnika, ktery za sebou nechava misto podpisu Cerny tulipan. Fesak Delon v povedene dvojroli, chytry konik Voltaire a naivni, ale roztomila romantika dava tomuhle snimku punc nadcasove oddechovky. Akcni sceny jsou uz z dnesniho pohledu sice usmevne, ale je to zkratka retro. Kdo ma rad Tri musketyry, Angeliku apod. dobrodruzne-romanticke zalezitosti, najde to i zde. ()
La Tulipe Noire. Ať s jizvou, či bez, vždy hladce oholen, ke klátění vdaných dam a loupení naladěn, za vestu strachu metajíc kostky ledu, nebezpečí směje se do tváře.. Romantický Double Delon Impact plný šermu, jemného nádechu parodie, aristokratických paruk a nadržených zvonů revoluce. Bohužel jej však řadím o stupínek níž, než Cartouche - už jen proto, že Belmondo v rámci budování image neplenil záhonky s holandskou národní chloubou.. ()
Komédia z čias, kedy svetu ešte nedrbalo a nič nemuselo byť super politicky korektné. Dnes by už vo filme z prostredia Francúzskej revolúcie museli byť minimálne traja černosi a dvaja Aziati. Kto má rád zrýchlené šermovačky na spôsob mušketierov tak sa určite dobre zabaví aj na Čiernom Tulipánovi. Pre mňa veľmi funkčný humor s kvalitnými kostýmami a nádychom francúzskych dejín, ktoré sú tak špecifické. ()
----- "Svoboda je kost hozená lidu, aby si vylámal zuby.“ ----- Alain Delon a "Černý Tulipán" patří neodmyslitelně k sobě … v příběhu, který zůstává stále stejně mladý: Je opojný jako život, věčný jako láska, svěží jako jarní vítr a neodolatelně přitažlivý jako dobrodružství - neztrácí tempo a všechny překážky zdolává bez viditelné námahy, s nedbalou elegancí a s lehkým, bezstarostným a maličko znevažujícím furiantským úsměvem ... hlavu až někde v oblacích ... a v srdci bláhovou víru v lepší svět. ()
Na pôvodného Fanfána [tulipána] sa to teda rozhodne ani zďaleka vôbec nechytá, keďže totižto naprosto identický režisér oboch titulov v podobe: Christiana-Jaquea; tentoraz vari vymenil predčasne zosnulého: G. Philipea, za vychádzajúcu, francúzsku hereckú hviezdu v podaní A. Delona, no i napriek tomu som priam presvedčeným zrovna o tom, že sa do úlohy tohto aristokrata: Guillaumea de Saint Preuxa, zrejme príliš extra nehodil, a to konkrétne presne v takom zmysle, v akom sa v podstate i priamo [od]prezentoval v danom titule, pričom hneď stelesnil až dvojrolu! • Jednoducho povedané; z mojej strany sa určite dostavilo »mimoriadne sklamanie«, pozostávajúce najmä zo samotného spôsobu, akým sa vlastne sprístupnil tento konkrétny titul do divákovej náruče, ktorý mi pripomínal niečo na spôsob: „Limonádovej dobrodružnej telenovely s takmer až úplne neznesiteľnými, a k tomu i pomerne dosť naivnými, hereckými prejavmi, prekračujúcimi snáď všetky možné medze v rámci prijateľnej normy, a to ešte i so vskutku hodne plytkým a chabým scenárom, a síce možnože aj ušitým ústrednému predstaviteľovi rovno na mieru, ale popritom všetkom postupnom vnímaní dejových súvislostí, sa každou ďalšou scénou iba čoraz viac prehlboval [môj osobný] pocit absolútnej bezradnosti, že som si neustále v duchu hovorieval; sakra práce, čo je toto za strašnú zlátaninu, ktorá takmer pomaly nemala ani žiadnu hlavu, ba ani pätu!” • Jediné potenciálne plusy aspoňže sú: po a). protagonistov kôň Voltaire; a po b). farebná, širokouhlá kompozícia obrazu v podaní H. Decaëa. ()
Galéria (39)
Zaujímavosti (6)
- Inteligentního koně jménem Voltaire hrál bělouš Sultán, kterého trénoval François Nadal (1924–2007), jenž připravoval koně pro mnoho známých nejen francouzských filmů včetně Fanfána Tulipána (1952) či Bena Hura (1959). Sultán se často objevoval v sedle s Jeanem Maraisem – uvádí se zpravidla osm filmů režiséra Andrého Hunebellea (například Hrbáč – 1959, Kapitán – 1960, Ve službách krále – 1961, Fantomas kontra Scotland Yard – 1967). V jezdeckém klubu v Neuilly, jehož koně hrály ve francouzských filmech, na něm jezdily děti, údajně aby se neunavil. (Korsak)
- I když film nemá nic společného se stejnojmenným románem Alexandra Dumase, je zde odkaz na jeho nejznámější dílo Tři mušketýři. V momentě, když Caroline ukazuje Julienovi trik s kordem, říká, že je to dědictví po jejím pradědečkovi, který byl mušketýr a jmenoval se Porthos. (Chevees)
- Snímek vyprodukovalo filmové studio v Nice, vzhledem ke španělské koprodukci ale velká část natáčení probíhala také ve Španělsku, mimo jiné ve starobylých městech Cáceres a Trujillo nedaleko portugalských hranic. (argenson)
Reklama