Réžia:
Haifaa Al MansourScenár:
Haifaa Al MansourKamera:
Lutz ReitemeierHudba:
Max RichterObsahy(1)
Malá Wadjda sní o tom, že si pořídí zelené kolo. Na závody s kamarádem ze sousedství však musí zapomenout: zákony totiž děvčatům jízdu na kole zakazují. Dívenka se rozhodne vydělat si peníze ve školní soutěži v recitaci koránu. Stává se z ní ukázkově zbožná holčička... Debut první ženy režisérky v Saúdské Arábii Haifay al Mansourové je civilní meditací o svobodě v nesvobodném světě a vzpomínkou na Zloděje kol Vittoria De Sicy. (MFF Karlovy Vary)
(viac)Recenzie (68)
"Ak práve menštruujete, držte korán v obrúsku!" Film z prostredia, ktoré by sme v našich podmienkach bez váhania mohli označiť za ideologické väzenie, je civilne spracovaný, ale nežný a krutý zároveň. Je to príbeh dievčatka, ktoré nechce veľa. Jej snom je mať bicykel, ktorý si vyhliadla. O ňom jej však autority doma či v škole vysvetľujú, že nie je pre dievčatá. Je to u nich samozrejmosť. Vlastne jej to hovoria všetci okrem predavača bicyklov. Ten jej pre zmenu oznamuje, keď oň len prvýkrát zavadí pohľadom, že je na ňu príliš drahý. Wadjda ich nepočúva, lebo jej cieľ je silnejší. A zjavne aj rozum, keďže sa ako osoba, ktorá si vlastné sny v sebe ešte neudupala v rámci konformizmu, ako jediného riešenia v danej spoločnosti, nechce vzdať. Šetrí peniaze, učí sa recitovať do školskej súťaže, ktorá ponúka výhercom odmenu, robí všetko čo môže v rámci detských možností. Snáď netreba vysvetľovať, že túžba po bicykli je len nástroj na zobrazenie podmienok v moslimskej spoločnosti. Alebo že to síce nie je zdanlivo žiaden veľký ideál, ale na pomery hlavnej hrdinky dostatočný. Keď som bol približne v jej veku, tiež som chcel bicykel. A potom som ho dostal. Ale chcel som aj horský, ako mali ostatní. Aké to malichernosti! Ten som už nezískal. Ale keď pozerám tento film, som rád, že mi stáli v ceste len peniaze... ()
Film je z hleldiska vnímání hlavní hrdinky velmi vstřícný k euroamerickýmu divákovi, protože náš život a naše práva máme založeny na jiných hodnotách než to samé na Blízkým východě. Z tohoto důvodu jsem samozřejmě od začátku zcela sympatizoval s hlavní hrdinkou Wadjdou. Příběh je postaven na splnění jednoho snu mladý holčiny, který by snad ani v naší zemi nemoh vzniknout, protože se při svém vyprávění dotýká velmi vážných věcí, zvyků, tradic a náboženských otázek v zemi ve které se odehrává. Ty témata jsou velmi vážný a citlivý. Osobně mě nejvíc dostala řeč "ty peníze pošleme naším bratřím do Palestýny", ono se to takhle z tý věty nezdá, protože tam zazní ( a nejen ona ) jakoby mimoděk, ale díky tomu jsem film vnímal velmi citlivě, protože ať je to jak chce, děti by měli mít svůj svět a maj mít právo na svý sny ať už žijou kdekoli. ()
Chtěl jsem se na tento film podívat především proto, abych poznal jinou kulturu. Tu jsem poznal a místy ji nechápal. Během filmu jsem se ji ale snažil pochopit, ale na konci jsem ji stejně nechápal. Po shlédnutí jsem si nakonec myslel, že se zřejmě poměry k dámskému pohlaví v arabském světě krapet změnily, když už mohou natáčet takové filmy a v nich ukazovat věci, o kterých se tam správně do té doby nemělo ani mluvit. Pak jsem si ale přečetl zajímavosti, kde jsem se dočetl, že s muži se domlouvala vysílačkou a bylo mi jasno, že za tenhle film může především Německo, coby koproducent, který zřejmě režisérku podpořil nejlépe, jak dokázal. Závěr tohoto filmu je ale krásnou šancí na lepší život pro každou ženu v této zemi. A mně ta naděje přišla dost upřímná, proto takové hodnocení. ()
,,CHCI KOLO, AŤ MŮŽU JEZDIT S ABDALLEM.“ … ,,VIDĚLA JSI NĚKDY HOLKU NA KOLE?“.…“ /// Wadjda je odvážná dívka, která zatím nemusí šahat na Korán ubrouskem a nebaví ji vypadat jako Batman. Navíc chce kolo a tak s její pomocí můžem nakouknout za oponu arabskýho světa, porovnat problémy ženskejch tam a u nás, zjistit, jestli se jejich fotr nemá tak nějak celkově líp a že škola pomáhá nejen s učením, ale i morálkou. Hodně se čte z Koránu (kniha vole… jo hawban kabír…) a kdybych měl filmu měřit jen odvahou režisérky a poselstvím, tak jsou ta jasný 4*. Když voni mně ti parchanti s teniskama připadali mnohem lepší… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chcu koupit svýmu arabskýmu panchartovi kolo. 2.) Chystáme se s chlapama pořádat soutěž v Koránu. 3.) Thx za titule ,,Dadel“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Ať jsem se snažila jak jsem chtěla, tak jsem nemohla nesrovnat tenhle snímek s tématicky podobným Božské děti a nedá se nic dělat, tady musím jít s hodnocením dolů. Po emotivní stránce se mě tak nedotknul i když oceňuji snahu režisérky přiblížit nám svět v této zemi citlivě, pravdivě a žel i smutně. Svět kolem Koránu je mně hodně vzdálený a tak jsem byla místy až fascinovaná za jakých podmínek a jakým způsobem se tahle kniha může číst. Ach jo, ale já jsem malé, sympatické Wadjde fandila hned od začátku a přála jsem jí, aby se jí její sen splnil. Škoda, že některé postavy nebyly víc prokreslené, například jejích rodičů, abych mohla trochu víc porozumět jejich (jeho) rozhodnutí v závěru. 3,5* ()
Kolem a kolem výborný film, kterému prakticky nemám, co vytknout. Svým konceptem připomíná Božské děti, s rozdílem v tom, že vypráví podstatně "jemněji". Na emoce se netlačí, pouze nad klíčovými událostmi a dějovými zlomy se vznáší jejich přirozený opar. Taktéž film příliš netematizuje islám, fakta tamější kultury se ve filmu zjevují nenápadně a netropí se kolem nich humbuk, takže méně vnímavý divák nemusí ani všechna pochytit. Postavička Wadjdy působí roztomile a s trochou nadsázky představuje subtilní protiislámský prvek (emancipace a zrovnoprávnění žen). Osobně nehodnotím výš nejspíš proto, že jsem tak trochu islamofob... 7/10 ()
Všetko, čo mám na arabských filmoch rád je aj vo Wadje. Túžba po materiálnom statku a nedostatok zdrojov na jeho získanie, hľadanie možností zarobenia si, interakcie s okolím a do toho všetkého citlivo no presne vyobrazené problémy v rodine. Okrem týchto prísad cítiť aj vplyv západnej kultúry. Prináša tému postupného zrovnoprávňovania žien v jednej z najortodoxnejších moslimských krajín - Saudskej Arábii. Vďaka tomu sa spomenie viacero čriepkov zo striktne postaveného systému pravidiel, často daných ústnou tradíciou a nie písomnými prikázaniami Koránu. Ženy by nemali chodiť na bicykli, počas menštruácie sa dotýkať posvätnej knihy, neustále by mali mať zakryté telo aby nevzbudzovali u mužov hriešne telesné pokušenia a podobne. Na príklade zvedavej, vtipnej a rebelskej dievčiny sa ukazuje, že mierny pokrok možný je, no pri súčasnom rešpektovaní a uznávaní pravidiel moslimskej viery. Skvelý, nekomplikovaný, no vyznením zároveň pomerne silný film. ()
Wadjda je sympatická tím, že na rozdíl od mnoha jiných filmů tematizujících nerovné postavení žen (v jakékoli části světa) nevytváří stereotypně vyhrocený obraz boje mezi křehkou feminitou a hovadskou maskulinitou. Problém je identifikován v celkovém nastavení společnosti, v níž je striktní oddělování mužského a ženského světa naturalizováno a do níž se všichni socializují - tudíž i samy ženy principy propastné genderové nerovnosti přijímají a dokonce přispívají k jejich utužování. Děti - ať už dívky nebo chlapci - tvrdému společenskému řádu sice ještě nepřivykly, ale i ony už začínají chápat, že v KSA vede jakákoli cesta za úspěchem jen skrze podřízení se řádu a alespoň formální zbožnost. Nejvýraznějším zosobněním oběti systému je samozřejmě postava ředitelky madrásy - v mládí se podle vlastních slov vzpouzela stejně jako hrdinka Wadjda, nakonec z ní ale vyrostla autoritářská osobnost, která dělá děvčatům problémy kvůli nenošení závojů nebo mluvení v přítomnosti mužů. Wadjdina matka naopak svou společenskou roli v průběhu filmu zpochybňuje a nakonec ji i přehodnocuje. _______________ Nebylo by úplně přesné tvrdit, že je Wadjda filmem didaktickým a že je v ní vše podáváno plakátovým způsobem - Haifaa Al-Mansour se svou výpověď snaží podávat jemně, skrze detaily či náznaky, přesto však povětšinou zůstává v rovině doslovnosti a zdaleka se nepřibližuje vytříbené poetice "dětských" filmů od íránských autorů. Ve srovnání s díly Majida Majidiho (Božské děti) nebo Abbase Kiarostamiho (Kde je dům mého přítele?) chybí saúdskému snímku ještě jedna podstatná věc - schopnost zprostředkovat dětské vidění světa, v němž zdánlivě všední detaily každodenního života nabývají na významnosti. _______________ První saúdský snímek s mezinárodními ambicemi tak představuje spíše festivalový průměr, jenž zřejmě boduje hlavně u diváků, kteří nejsou seznámeni se společenskými reáliemi Perského zálivu a film je tak pro ně zajímavý hlavně tím, že je poodhaluje (a v horším případě slouží k post-koloniálnímu dojímání se). ()
Saudskoarabská kinematografie je pro mě neprobádané prostředí a tak jsem se po hlavě vrhnul do této expedice. A musím říct, že se výprava povedla a já si užil velice milý snímek. Příběh o nevzdání se svého snu i přes nekončící překážky se objevil na plátnech kin nespočetněkrát, ale tento byl podán tak nenásilnou (skoro se nabízí napsat neamerickou) formou, že jsem se hlavní hrdinkou sžil a držel jí celou dobu pěsti. Holt to ty holky muslimské moc lehké nemají... [Dubnová Challenge Tour 2015 - 30 dní, 30 filmů, 30 zemí] ()
Díky mezinárodní koprodukci je na snímku znát, že Wadjda je určena především západnímu publiku. Rozhodně se ale nejedná o plakátový festivalový film, který by měl sbírat ceny jenom proto, že jde o snímek ze Saúdské Arábie. Wadjda je malá školačka, která si přeje jízdní kolo a jezdit na něm jako její kamarád Abdalla. Což je samozřejmě v Saúdské Arábii jaksi problém. Tím, že se Wadjda dívá na svět dětskýma očima, tak je film skvělou výpovědí o dětských touhách, které jsou na celém světě vlastně úplně stejné. Civilní výkony (nejen hlavní dětské představitelky Waad Mohammed) umocňují kvalitní divácký zážitek stejně jako nevtíravý hudební doprovod Maxe Richtera. Za nepatetický závěr velký palec nahoru. ()
Film sám o sobě nijak oslnivý, nicméně zajímavá sonda do arabského života a náboženství. Jeden z mnoha obrazů toho, že každé náboženství je nějak miglé a vlastně život dnes už jen sice či méně obtěžuje. ()
[48. MFF KV] Tento první Saudsko-arabský celovečerák ve mně zanechal velmi pozitivní dojmy. V zemi, která nemá kina ani kinematografickou historii, vznikl snímek, který se může svou kvalitou směle srovnávat se současnou evropskou produkcí. Parafrázi De Sicových Zlodějů kol, jež hlásaly festivalové glosy, bych v tom nehledal. Jde o výbornou komedii, která jemně balancuje s vlivem islámského oportunismu na život rebelující arabské teenagerky. Úžasný herecký výkon mladičké Waad Mohammed úspěšně vyvrací neorealistickou spekulaci. Sic hraný snímek se Wadjda svým vyzněním blíží francouzskému animáku Persepolis. Jeden z nejlepších filmů letošního festivalu. 82% ()
Ak by takýto film vznikol v Európe a bol by premietaný na festivaloch, asi by veľké nadšenie nezískal. Mám na mysli zápletku, gradáciu, predvídateľnosť, dramaturgiu atď. Ale predsa je to o niečom inom, ak sa dívame na veci, ku ktorým inak prístup nemáme a niečo nové sa dozvieme, respektíve si môžeme utriediť názory prezentované médiami. Plusom je fakt, že ak by niektoré veci vyslovil západniar, bol by považovaný za zaslepeného, kritika z vlastných radov je ale úprimná. No, takže ženy u Saudov. Majú síce zákaz k mnohým veciam, ale synovi vyberá manželku jeho matka a medzi štyrmi stenami mu môže aj sestra kľudne vynadať. Čiže ak je hlava rodiny muž a krkom žena, do určitej miery to platí všade. Decká sú zlaté, ich mamy a učiteľky milfovité, krajina jednofarebná. Pokiaľ decko vyhrá prachy, vie, že tie pôjdu do Palestíny, ale niektoré asi čítajú pravicovú tlač a vedia, že by išli na zbrane a radšej by si za ne niečo kúpili. Spoločnosť v Saudskej Arábii začína charakterizovať pokrok. 70% ()
Po dlhšom premýšľaní som tomuto exotickému filmu dal štyri hviezdičky. Možno viac, ako som pôvodne chcel , ale prevážil celkový dojem. I keď problematika postavenia žien v arabskom svete sa ma ani v najmenšom netýka a bicykel, ako vysnívaný cieľ tiež patrí do iných zemepisných šírok, celý film som mal pri sledovaní dobrý pocit. Nenudil som sa, film plynul dobrým tempom, nebol v ňom nadbytok drámy, ani dojemných scén. Len tej nádeje na zlepšenie tam bolo poskromne. Asi oprávnene. ()
Bylo to milé, místy smutné, ale to je asi tak zhruba všechno. Takhle přesně na mě tenhle film působil. Sympatický pokus a vzdor na straně jedné a až přílišná povrchost, na straně druhé. Tím pádem nemůže být moje hodnocení vůbec vyšší, i když mně byla Wadjda místy dost sympatická. Lepší trojka. ()
Príbeh malej Wadjdy je natočený naozaj veľmi civilne, pár dní z jej života prežívate spolu s ňou, a len tak mimochodom sa dozvedáte aké je to byť ženou v Saudskej Arábii a žiť v Saudskej Arábii. Ani chvíľu som sa nenudila, odporúčam! Videné v rámci Challenge Tour 2015 : 30 dní so svetovou kinematografiou. ()
Prý drama... Houby, komedie to je, a dělá si moc pěkným způsobem šoufky z ručníkářů.___Wadjda je malá treperenda, vyznávající kecky, moderní pop-music a silniční cyklistiku. Vždycky chodí prostovlasá, jak se na pěknou holku sluší (mno, její mamka ale byla teprve kráska, hned si jí jdu vyhledat na nudography...). Problém pro ostatní, ale ne pro Wadjdu je, že žije v Saudské Arábii. Jako ateista bych mohl nevěřícně kroutit hlavou, ale já se stejně jako osazenstvo Lucerny velmi dobře bavil, protože takhle dobře vtipně natočený film z přísně náboženského prostředí je obrovský unikát. Původně jsem chtěl dát 4*, protože ten konec je přeci jen takový moc učesaný, ale seky typu "Kde máš ty peníze?" _ "V Palestině..." a taky hodnocení jen mírně lehce nad 80 % mě pohnuly na plný. Cinema Mundi, 2014. ()
O dívce, která chce kolo. Jenže za prvé žije v Saudské Arábii a v ní přeci ženy na kole nejezdí, za druhé je to kolo drahé. Dost unikátní sonda a první saudskoarabský celovečerní film (v zemi, kde nejsou kina). Za odvahu ho natočit a jedinečnost dávám hvězdičku navíc. ■ Toto není komedie ani drama (jak uvádí ČSFD). Nemohl by se zavést žánr "sliece of life"? ■ Trailer: https://www.youtube.com/watch?v=3koigluYOH0 ()
Možná by k vykreslení situace stačil i věcný dokument, ale to bychom pak byli ochuzeni o sympatickou rebelku, toužící po omamné vůni svobody v zemi, kde o každý její slabý závan musí i malé ženy, jako je Wadjda, tvrdě bojovat... Sladkobolná pohlednice z jiné galaxie - ve stejném čase, na stejném místě. ()
Je hřích zakrývat některé nádherné arabky do toho hnusnýho hidžábu. Jinak film skvělý, malé Wadjde jsem fandil a přál jsem jí, aby se dokázala vymanit z nesmyslných islámských společenských pravidel. Film je i hodně naučný vzhledem k současné migrační krizi. Za mě palec nahoru! PS: Kdybyste někdo znal nějakou sexy arabku kolem 20 let, která by se vzdala Koránu a Alláha, tak že ji beru :-))) :-D ()
Reklama