Réžia:
Cary Joji FukunagaKamera:
Linus SandgrenHudba:
Hans ZimmerHrajú:
Daniel Craig, Léa Seydoux, Rami Malek, Lashana Lynch, Ralph Fiennes, Ben Whishaw, Ana de Armas, Naomie Harris, David Dencik, Rory Kinnear, Jeffrey Wright (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
James Bond, agent 007, skončil aktívnu službu a užíva si zaslúžený oddych na Jamajke. Pokoj však nemá dlhé trvanie – objaví sa totiž jeho starý priateľ Felix Leiter z CIA a požiada ho o pomoc. Misia na záchranu uneseného vedca sa ukáže byť oveľa zradnejšou, ako spočiatku vyzerala. Bond sa počas nej dostane na stopu nevyzpytateľného zločinca, ktorý disponuje nebezpečnou a veľmi ničivou novou technológiou. (Forum Film SK)
(viac)Recenzie (1 107)
Těžkotonážní bondovka. Dlouhá, dějově obsáhlá, patřičně robustní, se skvělým hereckým výkonem Craiga. Nelze se ubránit dojmu určité podobnosti s předešlou Spectre, především co se tempa a formální opulentnosti týče, avšak režijní kumšt a cit pro set-up scén Mendese střídá pracovitý Fukunaga, který se nezalekne předlouhé stopáže, další 00sedmičky na place, ani velkolepého vrstvení motivů důmyslně poskladané příběhové mozaiky. Tentokrát se do kina nepůjde na akčního Bonda, ale na hrdinu z masa a kostí, plného emocí a trápení. ()
Tentokrát nám Broccoli partaj zahrála slušně na city. A Craig si v roli Bonda zkusil nejširší paletu vnitřních pochodů i výrazů obličeje nejen ze svých pěti účastí v sérii, ale ze všech Bondů vůbec. Jako emocionálního diváka mě to dostalo na plné čáře. Hezky prohloubený vztah s Léou Seydoux. Ale co ta pokulhávající logika v motivaci a chování hlavního záporáka (Malek) a další nedomyšlenosti? Je tak těžké vybrousit scénář natolik očekávaného, celosvětového megabijáku i v tomto směru? Opakovačka Spectre den před byla každopádně přínosná, No Time to Die na něj přímo navazuje. Zimmer v napínavých scénách, především v setkání s Blofeldem (Waltz), výborný. ()
Právě jsem se vrátil z kinematografu od agenta Prasečího xichtu. Mohu vám sdělit, že mám neodolatelnou chuť ještě tak nejmíň dvě hodiny kompulzivně žehlit … Služebník jejího veličenstva zdegenerované pijavice, tentokrát s označením NulaNulaEsmeralda, je sice velkolepě a draze natočený, avšak snad ten nejžluklejší výtěr z Flemmingových análů a jednoznačně nejhorší děda Nebond všech dob. A to se v té žumpě válí například i příliš homověrně sloužící Lazemby či proplešlý Šón, trucovitě neříkající nikdy nikdy! Opravdu škoda, že tohle ten kovidek nakonec úplně nezabil, ale jen zmrzačil. Kýčovitý festival scénáristické tuposti, impotence a vykrádání sebe sama, končící hustým flusancem kočičích chlupů do xichtů všem vkusným či heteroseksuálním funouškům, jež navíc diváky očividně testuje na novou hlavněproudou éru inteligenci urážejících, rasistických a heterofobních neomarxistických NulaNulaBLMbukviád, kdy Jakuba Dluhopise bude hrát horská gorila a Kvé znamenat Kvír. Dankem už od počátku zabili prakticky vše, co kdy dělalo pořádnou Bondáž - šarm, eleganci, humor i jemnou ztřeštěnost, ovšem doteď zůstávaly alespoň dobře natočené a chytře vymyšlené napínače. Takže si naopak myslím, že Byl nejvyšší čas zemřít již posledně a tenhle zatuchlý, kýčovitý a přitroublý poševní šlem měl zůstat jen na nějakém trezorovém dévédéčku výhradně k samolibému prstění staré Brokolice. ()
Oscar 1 : Píseň - "No Time to Die" + 2 nominace: Vizuální efekty, Zvuk ()
Na jednu stranu skvěle natočený akční film se špičkovými lokacemi, kamerou a triky (ale která z posledních bondovek taková není?), na druhou stranu pro mě velké zklamání. Přiznám se, že Daniela Craiga jako Bonda moc nemusím, nesedí mi do role typově (tím svým drsným a strhaným vzhledem) a ani mi moc nesedí ten směr, kterým se bondovky s ním vydaly. I přes to ale Casino Royale a především Skyfall řadím mezi to nejlepší, co v této filmové sérii vzniklo. To, jak je Není čas zemřít pojatý a kam celou dobu směřuje, se zdá být logickým vyústěním Craigových bondovek, ke kterých už James není jen věrný služebník jejího veličenstva s povolením zabíjet, který si rád povyrazí s každou krasavicí, kterou cestou potká. Je už teď také obyčejným člověkem, který začne přemýšlet, jestli takového života už nebylo dost a jestli není čas na změnu. Bohužel toho ale na mě v tomto vyvrcholení bylo tak nějak moc. I na tak dlouhou stopáž, jakou film nabízí, tam bylo strašně moc dějových linií, přesunů, akcí, prostě všeho příliš. Na druhou stranu film nabízí i několik luxusních scén (úvod v chatě a na zamrzlém jezeře, celá akce na Kubě - která by mimochodem zasloužila rozvinout a Ana de Armas měla skončit u Jamese v posteli :)). K tomu všemu přidáme ještě závěr, ze kterého i přes výše napsané nejsem ani trochu nadšená. No uvidíme, co bude dál... ()
Bond už by rád byl jenom Jamesem (nula nula sedmičkou už ani být nemůže, z důvodu, kvůli kterému začne půlce ČSFD cukat v oku). Jenomže aby jej tak někdo vnímal, bude muset přerušit své hemingwayovské rybaření v Karibiku a vrátit se k práci, která jej v minulosti o všechny blízké připravila. Jako drama muže dohánějícího ztracené roky a hledajícího vzájemnost je No Time To Die nejuspokojivější. Bond si zkouší nové role, což Craigovi dává příležitost k nuancovanějšímu herectví. Pro intenzitu emocí, které dokáže párkrát vzbudit, by ani nevadilo, že film kvůli příklonu k melodramatu působí oproti vynikajícímu a nevypočitatelnému Spectre dost usedle. Jenomže tvůrci na demontáž bondovského univerza v předchozím dílu zároveň zareagovali snahou dát Bonda znovu dohromady – nabídnout všechno, co na postavě a franšíze měl kdo kdy rád –, která jde v mnohém proti snaze vytvořit vcelku komorní a dojemný portrét rozpolceného hrdiny. Abychom zjistili, jak Bond své dilema vyřeší, budeme muset přetrpět další pásmo odkazů k událostem a lokacím starých bondovek, trapné figurkaření, cheesy repliky po likvidaci zlosynů, zdlouhavé a nenápadité akční scény, které svou přepáleností místy připomínají Rychle a zběsile, i nevýrazného padoucha, jehož žvanění o rodičích je jen nepatrně snesitelnější než žvanění o rostlinách, které vypěstoval na své zahrádce. Nejvíc rozpolcený tak nakonec není Bond, ale film rozbíhající se paralelně do dvou různých směrů. Ze všech bondovek s Craigem mě tohohle rozpačitého kočkopsa nejmíň láká vidět podruhé. ()
AŤ TO STOJÍ ZA TO. Zapomeňte na revoluci v Casinu Royale nebo vhled do Bondova života v Skyfallu, TOHLE je to nejskutečnější povýšení Jamesova univerza, jaké si dokážeme představit. Začátek jak ze severské detektivky, vymazlená akce (motorka) i spousta hračiček (vybavené auto), humor, stále stejně zaťatý i nemilosrdný hlavní hrdina a spousta odkazů na starší filmy. Na druhé straně mnoho nového, něco, na co možná není připraven ani fanoušek, ani "jen obyčejný" divák Bonda a něco, o čem se bude ještě dlouho hovořit a rozebírat to do poslední nitky. A nakonec závěr, který si nepřeje téměř nikdo, ale který (bohužel?) po všem výše vypsaném dává smysl. Nový Bond je trochu jízda nahoru dolů, začátek i finále na ostrově šlapou, romantická a rozervaná linka lehce nudí a je z ranku těch, kteří konzervativci těžce zkousnou, ale já, který jsem na půl cesty mezi fanouškem a divákem, jsem ji přijal, i když o ní budu muset ještě hodně přemýšlet a minimálně další zhlédnutí je pro mě nezbytností. Moje sympatie k snímku oscilovaly v průběhu sledování mezi 90% a 70% a výsledné hodnocení je kompromis. V dalším Bondově dobrodružství nás čekají dost zajímavé věci a já jsem zvědav, jak je tvůrci vyřeší. Zkrátka a dobře - hlavní hrdina vyspěl. Povedlo se tohle i lidem, kteří film doopravdy sledovali? ()
Dějová revoluce v souvislosti s tímto Bondem rozhodně není sametová a musím říct, že ihned po konci mě napad i odpad, ale čím víc si zpracovávám v sobě to, co jsem před chvíli viděl, tím víc je mě jasný, že jsem dostal mimořádně silné emoce, kvalitní herectví a promyšlené civilní dialogy aniž by se ale ztratil šarm a sarkasmus, který dělá Bonda Bondema a samozřejmě i akční scény, například honičky mají velmi vysokou kvalito. Tohle je James Bond plný vnitřní bolesti, ale nádherný lidskosti a citu ve kterém se filmařům podařilo natočit nejen vizuálně akční pompéznost, ale i křehkost lidského srdce, který teda "craigovky" zdobily a odlišovaly od ostatních "bondovek" od začátku, ale tady je teda tento prvek dovedený k dokonalosti. ()
Po projekci jsem tomu napálil plnou a spokojeně vychutnával dozvuky zážitku přeplněného testosteronem i adrenalinem, abych druhý den začal mírně váhat ve prospěch „objektivních poznatků“, že to má dost jalového záporáka a mnohdy až přehnaně urputnou snahu dotáhnou všechny linie z předchozích štací. Jenže tohle je láska, čistá a upřímná. Spectre mohlo být plnohodnotným epilogem a díky za to, že není. Daniel Craig si v No time do die došel pro komplexní rozlučku, která oplývá velkými emocemi, které se rvou o místo v divácké přízni s absolutně archetypální bondovkou ze staré školy, kde svou úlohu do puntíku plní právě výše zmíněný záporák s naprosto „full-retarted“ motivací a Q servírující hračky, kterým se o necelou dekádu dříve vysmíval. Fukunaga to láduje v neskutečném rytmu (ten tolikrát zmiňovaný výpadek tempa uprostřed filmu máte kde, vážení?) a všechno nechává běžet v naprosto vymazleném a kompaktním celku, kde není prostor pro vrcholy a propady, ale promyšlenou souhru citových výlevů a fantastické akce. T. C. může viset pod vrtulníkem a padá mi brada, ale když si potem a krví zbrocený Craig na jeden kamerový zátah vyšlápne schodiště, přičemž mu přihrává hřmotná Zimmerova hudba (opuštěný ostrov, hello Modern Warfare!), pořád vím, který agent s povolením suplovat buldozer, u mě bude už navždy nejvíc. ()
8,5-9/10. Je to randál. Režijně extrémně sebejisté, akcí naprosto kulervoucí a emočně snad poprvé v historii celé série na úplném maximu. To co bylo načrtnuto v Casinu a rozvětveno ve Skyfall nová Bondovka zúročuje na všech myslitelných frontách a přináší pro sérii tolika kýžený (doposud absentující!) aspekt v kombinace se vším, co na téhle značce lidé milují. Nebýt delší stopáže a v druhé polovině zklamavšího zlosyna - šlo by snad o vůbec nejlepší Craigovku. Ale to nevadí. Bond ve své historii ještě NIKDY nebyl takhle osobní a já tenhle odvážný krok kupředu naprosto adoruji. Taková rozlučka se v budoucnu bude jen těžko triumfovat. Paráda. PS: úvodní akce je v Imaxu NEUVĚŘITELNÁ! ()
Velmi důstojné loučení. Craiga to celé očividně baví mnohem víc než Spectre a Cary Joji Fukunaga se ukázal být pro režii ideální. Není čas zemřít má skvělý úvod a výtečný konec a to mezi tím sice trošku dře, ale ne tak, aby to bolelo. Fukunaga má smůlu, že dostal za úkol dovyprávět příběh, který tak mizerně načal Sam Mendes ve Spectre a nebyla asi žádná sranda dát tomu všemu smysl a vydojit z toho posledního bondovského marastu nějaké emoce. Naštěstí to Fukunaga celkem zvládá, navzdory tomu, že Léa Seydoux je nesmírně nezajímavá herečka a hraje asi nejnudnější bondgirl vůbec. Bohužel zbavit se jí Fukunaga nemohl, takže to beru tak, že dělal, co mohl. Mnohem lépe mu to jde ve scénách, kdy může vymýšlet nové věci a ne pracovat s tím, co na něj zbylo. Akce je přehledná, nápaditá a pokaždé jiná. A celé Není čas zemřít nečekaně často a nečekaně hodně mění svůj styl, takže chvíli připomíná craigovské bondovky, jindy si u ní člověk vzpomene na doby, kdy byl agentem 007 Roger Moore nebo Connery a v některých scénách umí film být zase až překvapivě drsný a nekompromisní. Celé to sice mohlo být kratší, mít výraznějšího zloducha a ta střední část se občas opravdu lehce táhne, ale celkově je to film, který rozhodně stojí za to vidět. A Craig může být spokojený s tím, jak se s povolením zabíjet rozloučil. ()
Úctyhodné zakončení éry Jamese Bonda v podání Daniela Craiga. Takové, jaké James Bond ještě nezažil. Epicky osobní a akčně precizní. Tyto dvě spojení totiž způsobily, že na konci filmu ukápla i slz a to se mi sakra dlouho nestalo. Je tedy pravda, že ze začátku jsem úplně netušil, jaký je záměr Rami Maleka být zde ten zlý. Po sérii krásných záběrů s ještě hezčí akcí nejen v Itálii nebo Kubě, ale i v Norsku, jsem ale pochopil, a vzhledem k délce se nemohl dočkat vyústění. To mě natolik rozebralo, že se v mé hlavě James Bond na pár dnů stal vrcholným tématem. Nemá smysl říkat víc, dokud film neuvidíte. Kdo má Bonda rád a viděl všechny díly s Craigem, ten si to jednoznačně užije. Plus dodám, že mě v tomto filmu nesmírně mile překvapila Ana de Armas. Její role tu svojí zábavností vysoce převýšila všechny ostatní. ()
║Rozpočet $250miliónov║ Tržby USA $160,891,007 ║ Tržby Celosvetovo $774,153,007▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $19,420,704║ Tržby za predaj DVD v USA $8,907,256║ Casino Royale ostalo nezdolané, veľké očakávania a aj potenciál boli ale nie úplne naplnené. Úvod bol priam delikátny, malo to poriadnu razanciu, šľapalo to priam profesorsky dokonale, akčné scény sa prelínali s týmy dramatickými vo výborných grádoch. Dokonca Fukunaga tam vnášal aj moment nejakých tých šokových terapií, keď nás dokázal pár krát dobre vylakať. Do toho výborná kamera, vizuálne stránka lahodila a hudobný Bondovskí motív nehovoriac. Len škoda že postupne tempo nasadenia zvolnovalo a miestami to prišlo nechcene zdĺhavé. Niektoré postavy tam boli mierne nevýrazné. Pokiaľ išlo o akciu tam to prevažne šľape na plné obrátky a nie je tam moc čo vytknúť. Aj agentka Paloma s troj týždňovým výcvikom bodovala a človek by si jej tam prial len viac, viac, to bola priam šmákota sledovať. Jednoznačne to chce u mňa ešte jednu projekciu a potom budem mať ešte viac ucelenejší názor. /videl v kine: 80%/ ()
Časy, kdy se na Bonda chodilo kvůli explozím, gadgetům a dekoltům jsou definitivně pryč. Daniel Craig převedl Bonda do časů, kdy hrdinové krvácí, cítí a mají vymezený čas. Není čas zemřít krásně uzavírá oblouk započatý Casinem a navzdory chaotickému padouchovi doručuje přesně to, co jsem čekal: překvapivě komorní a dojemné finále pro nejlepšího Bonda všech dob, Daniela Craiga ()
Není čas být dojemný... nebo je? Loučení Daniela Craiga jako Bonda je vizuálně moc pěkné, několik akčních scén je opravdu skvělých a celé to nepůsobí jako oddechnutí, ale jako poděkování. To pro mě je možná největší úspěch celého filmu, který v sobě má hodně z klasické bondovské mytologie (odkazy do starých bondovek je tu výrazně více než v předchozích filmech a současně se uzavírá Craigův cyklus a zavírají se dveře za postavami). Překvapila mě mírně zápletka,která je spíš z Mission Impossible než Bonda a arcipadouch je dost nevyužít a nevysvětlen, škoda. Velmi elegantně působí dialogové scény s novými postavami (Ana i nová 00), vtip je elegantní, PP zas tak neruší... Je to výjimečný díl, nejen tím, že se tu James (spoiler století) nevyspí s žádnou z náhodných slečen, ale i proto, že z filmu čiší uvědomění kvality a příběhové nevyváženosti předchozích čtyř filmů právě s Craigem. Dveře za pětidílnou poutí James Bonda za lepším světem se uzavírají a Daniel Craig zhasíná s přehledem. PS: na plné hodnocení by se dalo 20-30 minut odstranit. PPS: dát si předtím v Imaxu 30 minut reklam je ok jen za předpokladu, že Vám pustí trailer na Dunu i na Matrix (a ten je teda v kině pěkná jízda!). ()
Opatrná revoluce a důstojné zakončení další bondovské etapy. Po více než roce a půl odkladů kvůli pandemii byla očekávání na maximu, což je pro mě trochu problém: Stále se totiž jedná „jen“ o bondovku, čili korálek na nekonečném a nutně stále třpytivém diamantu. Formálně i vypravěčsky se tedy Fukunaga i jeho tým scenáristů drží poměrně na uzdě a styl se neodchyluje od předchozích Craigových dobrodružství. Občas zaujme příjemně sestříhanou akcí či žánrově nejednoznačnými scénami, především je však patrná snaha konečně ukončit Bondovo trápení – Craig se totiž od Casina Royale propadá do větších a větších depresí, každý další snímek nachází nové dno jeho ztrápené duše a završení pentalogie není výjimkou. V rámci nutných, jakkoli poměrně konzervativních mantinelů představuje Fukunagův příspěvek podařenou bondovku, kterou výrazněji sráží snad jen značně přepálená stopáž a nedostatečně využitý Rami Malek, jenž do kánonu bondovských záporáků sice bez problémů zapadne, ale vzpomínat se na něj nebude. Celý film je na tom ale o něco lépe a kvalitativně se pro mě zařazuje na poctivou bronzovou příčku Craigových bondovek. ()
Není čas zemřít je určitě důstojným zakončením příběhu Jamese Bonda v podání Daniela Craiga, ovšem je to nejlepší možná rozlučka? To úplně ne! Scénář je často zkratkovitý, záporák nevýrazný, jeho motivace a cíle nejasné. Spousta situací je vyřešena až překvapivě snadno, hlavně v akčních sekvencí, až to nebuduje napětí a nejsem plně ponořen. Bond je zkrátka takový terminátor většinu času. To je na škodu, protože je tu hromada úžasných kaskderských kousků, které jsou krásně natočené, ale vyjma ONE-TAKE přestřelky na schodech mi tam to napětí chybí! Nejasné cíle které by vzbuzovali napětí tomu nepomáhají. Co mě nejvíce mrzí, tak je likvidace budované organizace napříč sérii. Když už se jich takto zbavit, tak proč ne aspoň efektivněji a silněji, stylem jaký by podtrhl záporáka? Proč to udělat takto snadno? Mdlá a nezáživná zápletka nepomáhá a je škoda i nevyužití vedlejších postav, což Skyfall se Spectrem zvládli lépe. Skvělá podívaná je to díky příběhu Bonda, jeho zakončení a silným emocím, které u ostatních dílu chyběli! Nechápejte mě špatně, je to peckovní akční završení série, ale přece jen bych od finále chtěl trochu víc kulervoucí a vyšperkované dílo! 7,5/10! ()
V olbřímí stopáži se ukrývá jedna celovečerní bondovka, která má skvělou akci, funguje v emocionální rovině a obsahuje nejednu pasáž řadící se k tomu vůbec nejlepšímu (nejen) z Craigova období. Zádrhel je, že se v té stopáži nachází ještě celá jedna celovečerní bondovka. Zdlouhavá, plná vaty i přes koleno lamaných uzavírání linií po Mendesovy, se záporákem do počtu a v nic nosného neústících náznaků. Solidní loučení, ale nikoli památné. Bezezbytku platí, že méně by bylo více. Mnohem více. ()
Zamilované kecy k Bondovi moc nesedí, jinak ale spokojenost. Hned ten začátek s malou holčičkou je silnej. Záporák je správně divnej, ale moc prostoru nemá. Zato jeho základna je naprosto učebnicová. Samozřejmostí jsou krásné lokace (potěšila mě Jamajka), dobrá akce (úvod v Itálii je ale asi nejlepší) a jako bonus úžasná Ana De Armas, která i na minimu prostoru musela okouzlit každého diváka. Mno a samostatná kapitola je ten konec. Tam se kluci scénáristé podle mě unáhlili. Ukáže až čas. ()
Pro bondovky jsou díky nápaditému grafickému provedení a volbě pěveckých interpretů/interpretek příznačné - mimo mnoho jiného, samozřejmě - titulkové sekvence. NO TIME TO DIE se během té své zhusta odkazuje k vybraným předchozím: od DR. NO (tečky, které se obecně vztahují k těm conneryovským) přes V TAJNÉ SLUŽBĚ JEJÍHO VELIČENSTVA (upomínání na předchozí včetně vyobrazení důležitých postav) až třeba k ZLATÉMU OKU (poničené sochy minulosti) či QUANTUM OF SOLACE (písek, ubíhající čas). Zároveň k těmto zní melodramatická píseň, která je nazpívaná ženou: Billie Elish. Pro poslední craigovskou bondovku je taktéž typické, že hutně odkazuje k těm předchozím, zatímco do bondovského universa přináší větší míru melodramatičnosti (a tudíž emocionální i fyzické zranitelnosti protagonisty), než bylo až na jednu lazenbyovku (zranitelnost po emocionální stránce) a dvojici daltonovek (zranitelnost spíše po fyzické stránce) zrovna zvykem.________ Osobně v odkazování a melodramatizování spatřuji největší pozitivum i negativum. Craigovský Bond je jak svůj (ve zmiňovaných šrámech na těle i na duši), tak je i jako všichni předchozí Bondové, přičemž i snímek je koncipován jako procházka různými podobami bondovek za víc než půlstoletí historie franšízy. Začne se velmi dobrou lazenbyovkou, kdy by James rád vedl soukromý život a nebyl 007, s conneryovskými aluzemi. Po titulkové sekvenci se pokračuje velmi dobrou daltonovkou, kdy je agent mimo službu a vše je to dost osobní, navázané na Felixe. Následuje bondovky rozrušující a něco nového opravdu vnášející melodramatická rovina bez akce, s důrazem na to ne/vyváženost osobního a profesního života a vztahování se k "rodině" i rodině u hlavní i vedlejších postav z předchozích částí. Melodramatická část, následující po prvních dvou aktech (lazenbyovských 25 minut, daltonovských 30-35 minut), zabírá se svými třemi a čtvrt hodinami zdaleka nejvíce, a tak je dílo co do tempa dost nevyrovnané. Vše se od druhé hodiny projekce dál završí zcela přiznaně - znovunabytím kódového označení conneryovsko-mooreovskou bondovkou s těmi nejomšelejšími proprietami (izolované sídlo, řečnící záporák s nějakou tělesnou vadou, vypořádání se se záporákovým pomocníkem s další tělesnou vadou, záchrana světa, důraz na hračičky). Nemám ale za to, že soubor čtyř velmi dobrých až výborných děl tvoří jedno skvělé. __________ Kupodivu je to na rozdíl od SPECTRE soudržné, a to jednak díky příčinnému rozvíjení brakových propriet ve vyprávění (například ruský vědec, vševidoucí oko), pozdějšímu zužitkování visících příčin (např. minulost mezi protagonistovou láskou a novým antagonistou, vlas) a jednotnému, bezpříznakovému stylu (pomine-li se to zimmerovské citování různých bondovských kompozic s obzvláštní slabostí pro tu lazenbyovku). Problém je, že alespoň u mě tohle odkazování se a pohrávání si s dějinami značky vede k určité distanci, která narušuje zamýšlený silný prožitek vyvěrající z akcentování melodramatické roviny a nekompromisnímu zacházení s vedlejšími i hlavními postavami. Uvědomování si, že tady se variuje jedna lazenbyovka, tam zase jedna daltonovka, umožňuje ocenit hru s historií značky, ale upozaďuje to prožitek z napojení na postavy, jejich vývoj a situaci, v níž se zrovna nachází. A také: z craigovských bondovek mi tahle přijde nejméně filmařsky pozoruhodná kvůli bezpříznakovosti stylu (ponechám-li stranou jednu falešnou jednozáběrovku a důraz na zvuk a soundscape pro vykreslení prostředí a orientaci v akci). Akce je i díky delším záběrům a preferováním celků až velkých celků, nejedná-li se o kontaktní souboje, přehledná a místy i nápaditá. Nenabízí ale z craigovek nic tak svým způsobem nasnímání fyzicky intenzivního jako "jednička", nepoužívá důmyslně intelektuální montáž a rychlým střihem nedává zakusit intenzitu dění jako "dvojka", není ani zábavná obměňováním bondovské akce jako "trojka" anebo "čtverka". V celkovém uchopení díla ani nenacházím žádný klíč anebo cokoliv pozoruhodného jako ve "trojce" (vztah starého a nového a motiv vyjití ze stínů, vyjádřený i příklonem k estetice noiru) anebo "čtverce" (práce s hloubkou ostrosti odvisle od míry vědomí postav a vůbec akcentování postupů strhávajících na sebe pozornost). Tohle jsou jedny z důvodů, proč mi tahle bondovka přijde z těch craigovských nejslabší, ale uznávám, že je na ní mnohé pozoruhodného. Nejenom těmi zlomovými věcmi, ale i třeba tou hrou s perspektivou - a celkově přerámováním perspektivy z mužské na ženskou - naznačenou už v netradičním úvodu soustředěném na Bond "Girls", nikoliv Bonda.__________ Nepopírám tak, že opakované projekce - do nichž se mi ale oproti předchozím Craigovým Bondům tolik nechce - mohou výsledný dojem i názor zlepšit. Zatím mě ale víc než snímek samotný "dojímá" kňourání těch, jimž se sáhlo na macho bílého heterosexuálního muže, jehož čas - jako zabijáka a ochránce monarchie a kolonizační mocnosti - nadešel. A taky mě z druhého spektra "baví", jak tohohle prorodinného agenta skoro nekriticky adorují voliči SPOLU a průtokové ohřívače toxické maskulinity, oceňující ne dvakrát šťastnou reprezentaci minorit (gayů a /černých/ žen). P. S. Po druhé projekci to jde nahoru, zvlášť pokud k tomu člověk přistupuje jako k "jubilejní" bondovce (25. v pořadí), která má být pastiší předchozích, aniž by přitom byla vyprázdněnou postmodernou, založenou výhradně na intertextualitě, ala DNES NEUMÍREJ. I ten nepůvodní styl, kdy se stříhá mezi velkými celky a detaily v narativně integrovaných atrakčních scénách, vychází z huntovského odkazu (střihač raných bondovek a režisér některých "pozdějších"). () (menej) (viac)
Reklama