Réžia:
Claude ZidiKamera:
Paul BonisHudba:
Paul PlotHrajú:
Jean-Guy Fechner, Gérard Filippelli, Gérard Rinaldi, Jean Sarrus, Jacques Seiler, Marisa Merlini, Heidy Bohlen, Paolo Stoppa, Myriam Boyer, Pierre Gualdi (viac)Obsahy(1)
Štyria mladí muži, ktorí vstúpia do armády, si musia ostrihať svoje dlhé vlasy a musia dodržiavať prísnu vojenskú disciplínu, čo im vôbec nie je po chuti. Ich nadriadený im preto začne znepríjemňovať život a za svoje priestupky napokon skončia vo vojenskej väznici, ktorá sa čoskoro stáva takmer ich druhým domovom... (STV)
Recenzie (153)
Poslední dobří Bažanti a poslední jejich spolupráce se Zidim (náhoda? Nemyslím). "Válečný" teda ale fakt ne, tohle je čirá bláznivina s trochou dýmovnic (nechápu o čem to mluví Fretakata, ten si tohle asi spletl s Velkým flámem nebo Sedmou rotou). Objektivně 3,5*, dorovnávám za scénu s ešusy a zvyšuju za poručíka psycholožku! ()
Když jste mladý, nevázaný, líný a neuznávající autority, tak není nic moudřejšího, než vstoupit do armády. Pokud kolem sebe máte další tři vaše duševní klony, tak je velmi pravděpodobné, že váš hřbet zůstane rovný a padat budou hlavy těch, kteří vás pustili do knihovny přečíst si něco o vašem dědovi Švejkovi. ()
Stále veľmi dobrá komédia, v ktorej sa Les Charlotes vracajú opäť do uniforiem za podpory Jacquesa Seilera. Ten si ako seržant Bellec totiž opäť zlizne takmer všetky ich šibalstvá. Príbeh je tvorený voľne prepojenými vtipnými scénkami, v ktorých Les Charlotes či už ostentatívne alebo svojou nešikovnosťou sabotujú vojenskú službu a rozkazy svojho nadriadeného. Väčšinou sa však odohráva vo väzení, ale len do okamihu keď sa do ich úteku zapletú civilisti brániaci svoj statok pred okupáciou armádou. Humoru je tu stále dosť, aj keď naivného. Zasmial som sa skutočne len pár krát, no pamätám si množstvo scén, ktoré ma rozosmiali v detstve. Produkcia je veľmi dobrá a Claude Zidi má už všetko pevne v rukách. Aj Les Charlotes sú už dosť skúsení a podobne ako vo Veľkom bazáre je ich herecký prejav celkom uveriteľný. 75% ()
Claude Zidi si na Bažantech postavil kariéru, protože těmito filmy začal. Já míním, že má za sebou úspěšnější komedie, ale chápu, že své fanoušky mají. Mě bohatě stačí jeden nemotora v podobě Pierra Richarda. Čtyři mladí kluci jsou místy zábavní, ale místy taky ne a jejich vtipy jsou leckdy hodně předvídatelné. Tento film má navíc působit jako parodie na armádu aneb co všechno zábavného se v armádě také může přihodit. Jenže...pro Jeana-Paula Farrého jde o jediný jeho scénář, u Jeana Bouchauda zase první. Na první pohled navíc chlapci působí, že jsou každý jiný, ale při detailním zaměření je jasné, že jsou si hodně podobní a snad jen jeden opravdu vyčnívá. Filmy Les Charlots mě nikdy moc nebavili... ()
Francouzi uměli točit komedie z vojenského prostředí. A tahle kromě toho že je inteligentní, tak je zároveň velice crazy. Po prvním poznávacím filmu s Les Charlots, se tento už celý odehrává na vojně. Po scéně, kdy si ze svých vlasů udělali paruky, střílení na terč, věšení prádla na vlajku či prohlídku s doktorkou narvanou v rajcovním oblečku přichází vrchol celého filmu na oslavě, kdy do bazénu napustí topný olej. Jen samotný závěr mi přišel na statku slabý. [5709. hodnocení, 126. komentář, 77%] ()
Galéria (4)
Zaujímavosti (7)
- Ve scéně, kdy bažanti dostanou za úkol hrabat listí, hraje jako hudební podklad skladba Bedřicha Smetany "Vltava". (Innuendo1987)
- Přestože je film francouzský, znamenal ojedinělé setkání před kamerou pro dva významné italské herce - Paola Stoppu (plukovník) a Marisu Merlini (majitelka statku), kteří spolu hráli častěji v 50. letech v Itálii. (argenson)
- Když nabourá do vězení náklaďák, tak se stěna věznice pohne ještě před nárazem. (Duoscop)
Reklama