Réžia:
Sam Taylor-JohnsonScenár:
Kelly MarcelKamera:
Seamus McGarveyHudba:
Danny ElfmanHrajú:
Dakota Johnson, Jamie Dornan, Jennifer Ehle, Eloise Mumford, Victor Rasuk, Luke Grimes, Marcia Gay Harden, Rita Ora, Max Martini, Callum Keith Rennie (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Študentka literatúry Anastasia Steeleová (Dakota Johnsonová) je podľa vlastných slov nezaujímavá a nudná sivá myš s nízkym sebavedomím, pravý opak tajomného podnikateľa Christiana Greya (Jamie Dornan), ktorého prišla vyspovedať pre článok do študentského časopisu. Napriek tomu, že sa ju Grey snaží odradiť svojom chladným a odmeraným správaním, má ho plnú hlavu, a tento fakt ešte prehĺbia ich opakované pracovné stretnutia. Bez ohľadu na to, že ju varuje, ako je komplikovaný a v zlovestných náznakoch hovorí o svojom špecifickom vkuse, Anastasia nie je schopná odolať jeho príťažlivosti. Ani Grey však nie je voči tomuto plachému dievčaťu imúnny a postupne jej začne otvárať dvere do svojej trinástej komnaty. Ak do nich Anastasia vstúpi, pozná pravého Christiana Greya. A na posteli určenej len pre vyvolených zároveň spozná samu seba - svoje túžby, svoje vášne, svoju živočíšnosť. Až z toho pôjde strach... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (1 514)
Film jsem viděl dlouho po hysterické době premiéry, která mne hodně odrazovala. Kupodivu to není to špatný film snad jen po hodině nudný a předvídatelný. Samozřejmě , že se nejedná o sado maso, ale červenou knihovnu s lehce erotickým hávem. Co si tedy zapamatuju? 1) film je technicky i filmařsky lepší ( také díky parádnímu rozpočtu ) než se dle zaujatých komentářů zdá 2) je tady zromantizovaná dost problematická úchylka sado maso a zdá se, že se dá léčit jednou upřímnou milou holkou :-) 3) výkony hlavních představitelů jsou perfektní 4) erotické scény jsou na americký film celkem odvážné, ale jen kvůli nim na ten film nekoukejte 5) Love me like you do ... pecka ()
Film, ktorý začne 5 minút pred záverečnými titulkami. Scénou, ktorá v ňom ako jediná vyvolá nejaké emócie. Zvyšok je príliš červenoknihovný a plytký na to, aby zaujal a umožnil s postavami čokoľvek precítiť, či vzbudiť záujem sledovať vývoj ich "vzťahu". Dakota Johnson hrá OK a je prirodzená. Jamie Dornan nie je prirodzený a hrá ako Affleck v Armageddone. A všetko s ním padá, pretože jeho komplikovaná a charakterovo zahalená postava má byť jadrom filmu, podobne ako bola jadrom Základného inštinktu postava Sharon Stone. Aspoň teda dúfam, že knižná predloha stojí na psychológii a nie na lietaní vrtulníkom a darovaných autách. Scéna jednania nad zmluvou je jedinou režijne kreatívnou vsuvkou v tejto šedo-šedej prázdnote. Ale pre film ako celok je nepodstatná. Najcharakteristickejšou scénou je tu hra na klavír po odpanení… Osobne ma potešila odpoveď ”Mňa” na otázku "A čo z toho budem mať ja?”. Pretože som na ňu, ja netrpezlivec, sám nikdy nevedel odpovedať, a radšej som obrátil list a hľadal inú, veci znalú adeptku. ()
Oscar 1 nominace: Píseň - "Earned It" ()
Velká nuda, ale filmařsky je to vlastně ok - všechno, co se tomu dá vyčítat (plytké charaktery, špatně vystavěný příběh, nezajímavá erotika), to vše je pouhým věrným odrazem samotné knihy. Sam Taylor-Johnson se s prázdnotou předlohy docela poprala a přestože ve filmu de facto o nic moc nejde, většinu času se na to nic slušně kouká. Herecky to bohužel příliš nefunguje (hlavně Dakota mi do role naivní školačky vážně nesedla, ale i Dornan je na nejvíc sexy muže málo nadsamec) a hlavně ke konci už nuda vibruje na maximální stupeň, protože přichází nucené drama, vedoucí k "To Be Continued". Existují ale mnohem větší a horší slátaniny. Tahle má jedinou (ne)výhodu v tom, že o ní každý mluví. ()
„What are butt plugs?“ Knihu jsem nečetl, obsah pokračování mi není znám a odborník na ženskou sexualitu nejsem. Tento komentář proto berte pouze jako poznámky laického čitateľa, který by ovšem lepšími dvěma hvězdičkami hodnotil nezávisle na tom, co z filmu vyčetl či nevyčetl. ___ Padesát odstínů šedi obnažuje a do krajnosti dovádí pravidla tradičních milostných dramat antiklimatickým příběhem prozření naivní romantičky, která kromě vlastní identity objevuje také muži řízený svět tržního kapitalismu („Welcome to my world“). Grey je svým chladnokrevně obchodnickým přístupem a touhou vlastnit dokonalým prototypem muže-kapitalisty, přesvědčeného o své nadřazenosti. Vztah chápe jako obchodní transakci, před jejímž provedením je třeba vyjednat co nejvýhodnější podmínky („I don’t do romance“). On nakupuje, Ana prodává. V doslovném i přeneseném významu. Ženu zahrne drahými dary a „tvrdě ošuká“ za to, že se mu ona poníženě poddá. Přitom ji dokáže přesvědčit, že vzdát se zodpovědnosti znamená stát se svobodným. Nebude-li žena respektovat jeho pravidla, bude potrestána. Scény s dominantní matkou a vzpomínky na vztah s partnerkou, která si ho podmanila, přitom naznačují, že Greyova potřeba erotizované nadvlády vyvěrá z jeho strachu z ženství, resp. ze ztráty kontroly nad tím, co jej dle platného sociálního řádu dělá mužem. ___ Ana při své nezkušenosti bezelstně přijímá pravidla světa, v němž je potěcha muže nadřazena všemu ostatnímu, v němž je pro ženu určující pocit ponížení, v němž je muž (nejen v sexu) aktivní a žena pasivní, jako normu. Jiná pravidla nezná a pro účely pohádkově přímočarého vyprávění s černobílými charaktery ani není žádoucí, aby je znala. Možnost podvolit se muži je pro ni výsadou, za kterou se dotyčnému odměňuje přípravou snídaně (jako naplnění mužské fantazie lze vnímat i samozřejmost, s jakou se Ana ujímá své role hospodyňky). Teprve postupně při svém alenkovském bloudění krajinou S/M objevuje, kým vlastně sama je (mimo jiné skrze sexualitu) a začíná chápat, že být ženou neznamená být (nástrojem) pro druhé, o všechno se podělit (včetně sendviče připraveného k večeři) a stát se neviditelnou. Pomalu do Greyova světa zanáší svá vlastní pravidla, své vlastní způsoby dosahování slasti („It’s you that’s changing me“). ___ Vztah přesto zůstává dle zásad melodramatu nenaplněn. Důvodem toho, že on a ona nakonec šťastně nespočinou v náruči, je příznačně partnerčino poznání, po čem muž(i) skutečně touží a co to obnáší být ženou. Plnění Greyových fantazií a tedy hraní role, kterou od ní vyžaduje, nepřispívá k Anině spokojenosti. Chtěl bych proto věřit, že nevzrušivost poměrně krotkých a příliš krátkých erotických scén (s hudbou, která zabíjí jakékoli vzrušení) byla autorským záměrem. Nejvíc sexy je film tehdy, když se v něm o sexu jenom mluví a zůstává ve sféře nerealizovaných fantazií protagonistky, která takto ovládá vyprávění a má muže alespoň na chvíli ve své moci (rozhovor nad smlouvou). Během erotických hrátek podle Greyových představ Ana naopak veškerou moc ztrácí. Do prázdna vyznívající konec a nedostatečnost (délkou i explicitností) tělesné erotiky tak z jistého hlediska nejsou chybou, ale snahou podrýt androcentrické vidění a chápání světa, jak jej reprezentují tucty jiných romantických filmů o neviditelných ženách a dominantních mužích (jít ještě dál za hranice validní interpretace, také diskontinuitní střih a skoky přes osu během scény Anina prvního pohlavního aktu by šlo číst jako vyjádření jejího osobního „paradigmatického zlomu“). 50% () (menej) (viac)
Koukám, že zdejší panicové mají zase potřebu ukázat svýho virtuálního pindourka a rádoby sexistickejma kecama ze sebe udělat světem protřelé machos. Musím se přiznat, že na šeď se mně moc nechtělo, ale dvě věci tam na mě magnetili. Jamie Dorman, ten chlap mě naprosto rozsekal v seriálu The Fall a pak jsem byl zvědav na erotický scény. Pokud jde o první, tak Jamie mě svým výkonem opět neskutečně přijmně potěšil. Dostává psychologicky poměrně složité postavy, ale vypořádává se s nimi na jedničku. Pokud jde o Dakotu, tak u ní jsem si jist, že na castingu krom talentu byla ještě hodně podstatná postava (Jamie má teda taky luxusní postavu, to si pánové můžeme dát vzpomínek až budeme váhat mezi posilkou a hospodou ) a neokoukaná tvář. Vydařilo se. Dakota má topkovou postavu a myslím si, že pro ty dokonalý kostýmy (výborná práce vyběrů oblečení ) co měla na sobě to byla vysloveně odměna bejt na jejím těle. Pokud jde o tu erotiku, jsem taky spokojen. Rozhodně to nepůsobí rádoby provokativně, není to o sexu a kompozice erotičtějších scén vizuálně skvěle západá do obrazovýho celku. Danny Elfman dal do svý hudby nálady, co podpořily vyznění příběhu, který na mě působí jako čistokrevná ukázka lásky a jedné z nejnešťastnější zamilovanosti co jsem na plátně viděl. Ano, jasně, z logického hlediska to může působit jak románek z drůbežárny, ale copak má zamilovanost logiku, copak je racionální, pragmatická nebo se při ní od začátku ví přesně co bude potřeba podstoupit a obětovat ? Tahle vizuální lahůdka a příběhova dobrůtka ještě před mejma očima určitě zaparkuje. ()
Samozrejme, je to hrozne idiotský "príbeh" s hlúpymi postavami hranými iritujúcimi hercami. Ale na rozdiel od Twilightu, čo je ubíjajúco idiotský "príbeh" s hlúpymi postavami hranými iritujúcimi hercami, toto je miestami celkom zábavný idiotský "príbeh" s hlúpymi postavami hranými iritujúcimi hercami. (btw. ona je príšerná, on je prekvapivo celkom sympaťák) ()
Nemůžu se zbavit dojmu, že tohle je po marketingové stránce ta nejvýdělečnější červená knihovna, co jsem kdy viděl. A to jsem se přitom na film podíval jenom proto, že jsem očekával nějaké změny ve světové kinematografii. Nedostalo se mi ale ničeho krom jednoho trošku zvláštního vztahu, který ale neukáže prakticky nic. Jenom nějaký to bičování a jednu skromnou mučednickou místnost. Dorian Gray je sice magor, ale pořád se chová racionálně a tak se s Dakotou nic moc nestane. Závěr pak slabota, protože mi je jasný, že ta dominance Dakotě nevydrží dlouho. ()
║Rozpočet $40miliónov║Tržby USA $166,167,230║Tržby Celosvetovo $571,006,128 ▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $36,299,373║ Tržby za predaj DVD v USA $29,054,872║ panenka skákavá, dosť nepodarený sado-maso vtip, skôr zábavné než eroticky elektrizujúce, romantika bez iskry, kam sa vkus divákov uberá? /20%/ ()
Pěkný film (filmařsky) a jako komedie alespoň v úvodu dobré a funkční (což je úplný opak toho, jak měl působit). V pozdější fázi průměrná dívčí pohádka bez hlubší psychologie (špatné drama) a nevyvážený poměr cukrování a bičování (špatná romantika)... Oh, ale koukám, že venku prší, tak se jdu rychle projít, abych taky trochu zvlhl. ()
Na začátku všeho byla neukojená kunda kypré domácí puťky, která si naposledy zašukala někdy v devadesátým, kdy ji na koleji krátce obhospodařil neznámý matfyzák po cisterně vodky. Říkali jí Erika. Erika von DePiča. A protože Erika vážila zhruba tolik co dvě Haliny a mrtvola hrocha, a nikdo ji nechtěl píchat ani loveckým nožem, rozhodla se svoje vysněné mrdačky převést na papír, leč naprosto opominula jakékoliv racionální řešení, třeba sebevraždu. A tak vznikl světový bestseller Padesát odstínů šedi, který fanatické členky kultu červené knihovny braly útokem a při jehož čtení se knihou rovnou prstily. Mě osobně kniha naštěstí minula, ovšem dle ohlasů trestanců odsouzených na smrt, kteří ji museli číst, byla stejně zajímavá asi jako informace pod víčkem zlevněného kečupu z Lidlu. Jakožto masochistický experimentátor jsem tedy neváhal ani orgasmus a na film jsem musel prostě jít. Ať tento komentář však není dlouhý jak Greyův čurák, přejděme rovnou k věci. Film nám představuje dvě naprosto odlišné postavy; jeho a ji. On je svalnatý multimiliardář s obsesivní oblibou v řádném gruntování nezkušených klínů, top sexuální perpetuum mobile a geroj s pérem tak velkým, že při erekci slyší jemné šumění vln v důsledku hromadného odlivu krve z mozku. Ona je samozřejmě chudá studentka, pro kterou je sex sprosté slovo a která si felaci musí hledat ve slovníku, prostě ve všech ohledech tak trochu blbá piča, která se ovšem bezprostředně po setkání s nesympatickým milovníkem mění v sexuální mašinu. Z nezkušené lolitky se tak rázem stává submisivní mistryně v BDMS praktikách a patologická nymfa, která by ošukala klidně i Brněnský orloj. A pokud zrovna neblijeme z klišoidní patetické vaty, tak sledujeme, jak dva idioti prcají. Sexuální dominátor samozřejmě nezná žádné překážky - z použitého tamponu si bez problému vyluhuje čaj a namísto toho, aby slečně nedepilovaná intimní místa vybombardoval napalmem, tak se nějakých filcek vůbec neštítí. A všechny ty permanentně nadržené a nešukané prodavačky z Kauflandu se s hlavní hrdinkou samozřejmě dokonale sžívají, poněvadž přesně tak to cítí i ony a moc dobře vědí, že pod skořápkou toho krutého análního dobrodruha se ve skutečnosti skrývá něžná, sněhobílá a empatická dušička, která hledá pravou lásku a porozumění, neasi. A tak každou další penetraci úzkostlivě prožívají, při slabomyslných dialozích si samou nervozitou resuscitují hrudník a nakonec se prosebně modlí, aby jí borec svoji megakládou při deep throatu omylem nevyoperoval apendix. Prostě dějová linka předvídatelná asi jak pedofil na dětském hřišti a u porno vsuvky se mohl červenat maximálně někdo s kožním ekzémem, neboť film z hlediska erotiky nemůže překvapit nikoho, jehož sexuální zkušenosti nekončí se zhlédnutím privátní sex tape jeho rodičů. Ovšem jak se tak koukám kolem, tak dle početného fanklubu soudím, že se v tom najde nejedna slepice. Věřte, že podobných sraček se točí celá prdel, ovšem žádná nemá marketing tak silný, aby se mi doma válely dvě propisky s motivem filmu a já ani netušil, kde se tam vzaly. Takže pokud by tu nějaká nevyjebaná dvanáctka chtěla freneticky prskat, proč jsem se na to teda jako díval, když stejně vím, že mám malý péro, tak toto je odpověď. Z Fifty Shades hrníčku přece nebudu pít jen tak. Závěrem bych rád podotkl, že ačkoliv jsme národem debilů, kteří neváhají českou kinematografii zprznit morbidním zvěrstvem typu Kundopysky, stále pevně věřím, že jakoukoliv dementní obdobou bychom toto soft porno s přehledem trumfli, namátkou zmiňme; Padesát odstínů hnědi - psychologická sonda do života pražských proktologů; Padesát odstínů mědi - dokument České televize o organizovaném zločinu Chánovského sídliště; Padesát odstínů náledí - Pepa Klíma po stopách českých silničářů; Padesát odstínů nevadí - dokumentární cyklus o obětech domácího násilí smířených s týráním; Padesát odstínů dětí - multikulturní sonda do tajů smíšených rodin a Padesát odstínů svědí - otevřená zpověď pacientů s kožní vyrážkou. () (menej) (viac)
PADESÁT ODSTÍNŮ ŠEDI by se spíše mělo jmenovat PADESÁT ODSTÍNŮ HNĚDI, protože se na projektu zesralo vše, co mohlo. Snažil jsem se k tomu fenoménu přistupovat nepředpojatě, jenže ať člověk přijde s jakýmkoliv sebevstřícnějším rámcem pro posouzení snímku, vždy dojde k závěru, že jde o selhání obřích rozměrů. Více v kritické reflexi. ()
// Distribútor: Universal // Počet premietajúcich kín v USA: 3,646 // Otvárací Víkend v USA: $85,171,450 // Neviem čo majú všetci za problém, podľa mňa je to pozerateľné... ()
Nedá se o tom říct nic jiného, než co padlo už o knížce, a sice že existence takového kvanta mařen, které nejenom zjevně nikdy neměly pořádný sex, ale navíc netuší o existenci solidního literárního porna, je vskutku depresivní. PS: člověk by musel být slepej, aby přehlídl, že nejde o nic než o hodně špatnou fanfikci Stmívání. Kvalitativně naneštěstí Nového měsíce, a navíc bez všech těch úletů, díky nimž byl Nový měsíc snesitelný. ()
Když několik let o něco zakopávám při každém vstupu do knihkupectví, dříve nebo později mě to přijde strašit. Nejlépe v podobě předvídatelné romantiky, která se přibližně ve třetině transformuje do paradoxního ostudného čehosi. Paradoxního z toho důvodu, že kdo někdy byť jen okrajově v intimních hrátkách experimentoval, má toho pravděpodobně za pár večerů na kontě o dost víc než v sobě skrývá celá smlouva pana Greye. A ostudného čistě proto, protože hlavní hrdinkou je nemožná Ana v podání rovněž nemožné Dakoty Johnson. To Jamie Dornan, jakkoli má úlohu takřka neuhratelnou, dokáže veškeré šílenosti, které se do scénáře z předlohy procpaly, odříkat ve sveřepém výrazu s až překvapivou ctí. Jen mě zkrátka mrzí, jak obrovský humbuk se kolem tak fatálně zbytečné podívané objevoval, objevuje a u dalších dílů opět objevovat bude. Pokud by v Christianově herně opravdu ležel jen ten Xbox, bylo by nám všem mnohem líp. ()
// Nope. Ne, tohle fakt ne. Už nikdy. Bože. Ne. Ne, ne, ne. Heeeell no. Niet. Nada. Rien. :'( ()
Za prvé jsem ráda, že jsem nečetla knihu a tak jsem nebyla ničím ovlivněná až na fakt, že se kolem tohoto filmu nadělalo tolik humbuku. Ale jsem tvor zvědavý a chtěla jsem si udělat svůj vlastní názor. Takže scénář mě opravdu nijak zvlášť neoslnil. Do poloviny jsem měla pocit, že se dívám na Pretty woman v jiném hávu, ale přece jen tušení budoucích věcí, tomu dávalo jiný odstín. A tady začíná asi ta kontroverze mnohých uživatelů. Takže za mě byla Anastasia v podání Dakoty Johnson tou, která svým zjevem a hereckým podáním zcela určitě táhla celý tenhle projekt na sto procent. Jí jsem věřila absolutně všechno, byla famózní. Ano, tohle byla skutečná zamilovanost spojená s naivitou. Zamilovaný člověk dělá věci, které by za normálních okolností považoval za směšné, uvažoval a jednal by rozumně. Tancovali jste někdy na Beethovenovu devátou symphonii ? Myli jste okna sprejem na koberce? Takže jsem se nedivila Anastasii, že byla schopná poddat se tak zajímavému a navíc pohlednému muži, jakým byl Christian. A ty sexy chvilky byly přece roztomilý:-) U Dormana jsem dost přemýšlela o tom, proč byl takový, jaký byl a mnohé to silně iritovalo. Našla jsem si jedno možně vysvětlení. On byl přece miliardář, který musel vystupovat velmi uhlazeně, reprezentativně a disciplinovaně, tudíž bylo absolutně nemožné hledat u něj nějaké výrazy vášně, či jiných emocí. A navíc byl ovlivněn i mnohými faktory z jeho minulosti, kde jsem se toho dozvěděla minimum, ale jeho poznámka o padesáti odstínech šedi je přece dost výmluvná. Nicméně jeho SM scénkám a dominanci jsem moc nevěřila, to přiznávám, ty byly místy opravdu takové, že jsem dostávala záchvaty smíchu. Až téměř ke konci v reed komůrce jsem konečně zaregistrovala jeho běsy v očích, ale jen mírně, k alfa drsnému samci měl opravdu dost daleko. A byly momenty, kdy jsem měla pocit, že se snad karta obrátí, Ana uměla velmi rozhodně říct to své ANO a Chris poslechnul na slovo. V The fall byl přece jen dokonalejším sériovým vrahem mladých roštěnek, zarostlý, temný a zlověstný. Dávám tři, protože s jistotou vím, že se na případné pokračování podívám a s dvojkou bych si připadala pokrytecky. Takže do příště Chrisi zarůst vousama a uvidíme, co s tebou? ()
Radši bych znovu byla měsíc v klinické smrti, než tuto pitchovinu vidět znovu. Když projedu seznam fanoušků této debility (filmu) tak mi to ukazuje náctileté vlhké holčiny , které mezi nohama dodnes měly maximálně robertka, co čorkly starší ségře ze šuplíku a proto vědí hovno o sexu a věcech kolem něj. Takže chápu, že jsou nadšené, ale já osobně se skoro až stydím, že mám stydké pysky mezi nohama, protože názor na tento film mám asi jako každej chlap s pořádným ptákem a to, že je to od tvůrců vysemenění se nám divákům přímo do XICHTU a ještě čekaj že jim to spolkneme. Ani omylem a autorce knihy doporučuji, ať si radši pořádně zašuká a už nic nepíše kromě dopisu na rozloučenou, kdyby jí došlo, co stvořila za sračku a chtěla to se sebou skoncovat. A vzkaz pro všechny dívčiny, co mi řeknou jaká jsem kráva , co to nepochopila - Zašukejte si, pak změníte hodnocení drahé panny :-P ()
"Já se nemiluju, já šukám. Tvrdě." Tak už to bývá u bohatých byznysmenů, kteří si mezi tvrdou prací, kterou představuje hypnotizování monitoru, najdou čas na kadeřníka, posilovnu, letecké zkoušky, hraní na klavír a samozřejmě na Hernu. Vždyť, kdo si hraje nezlobí a pan Grey si hraje rád. Jsem si jistý, že 90% žen by si s ním hrálo s chutí a skoro 1% by to i přiznalo, ale pan Dokonalý si k hraní našel prapodivnou trubku, která mu kazí hru a mně celkový dojem. Já bych skutečně uvítal, kdyby mezi těmi dvěma k "něčemu" došlo. Místo toho jsem sledoval hroutícího se byznysmena, který měl k Dominantovi daleko asi jako já k hezounovi a slečnu Steeleovou, která pro svou roli Podřízené neměla absolutně žádnou vlohu. Zkrátka, když je plná místnost pout, bičů, masek a řetězů, tak by z toho nemělo vylézt ani deset odstínů nudy, natož padesát. ()
Z deníku Marie K., extrémně obézní osmačtyřicetileté vyučené jeřábnice, toho času nezaměstnané, obývající skromný domek po rodičích ve Svrbění nad Laločnou okres Stará Páka spolu s osmadvaceti pouličními kočkami neidentifikovatelných směsných plemen. Marie miluje kvalitní literaturu, nenáročné zahradní práce vleže, ráda luští sudoku a je vášnivou čtenářkou ženské přílohy Blesku: Sobota, 14. února 2015. Můj milý deníčku, právě jsem se vrátila z Olomouce, kde jsem se byla konečně pokochat filmem podle té neluxusnější knížky úpa nejúžasnější spisovatelky světa, se kterou jsem si užila tolik vzrušení. Ne s Erikou, ale s knihou, samozřejmě, hihihi. Bože, to bylo tak skvělý! Nyní, když mé knižní představy byly tak famózně vizualizovány, opravdu se nemůžu dočkat, až se hned zítra pomiluju s Robertem. /Poznámka mimo téma: Krávo, nezapomeň ráno v sámošce na ty baterky jako posledně! Čtyry tužkový dvouáčka!!! Víš, že byl včera Robert už dost chcíplej!/ Kde jsem to… Ahá. Takže, deníčku, musím ti říct, že takhle jsem se necítila už léta. Ani s Robertem ne! A můžu odpřisáhnout, že dokonce ani s Azorem, když ještě chudáček žil a tak pohotově vždycky reagoval, jakmile jsem si ji potřela vepřovým sádlem. Je mi po něm dost smutno a dodnes si vyčítám, že jsem se v tom opojení trochu nekontrolovala a tiskla kýty k sobě tak vášnivě, až to křuplo. Ale zpět k tomu nejúžasnějšímu zážitku evr! Sice mě trošku zklamalo, že si tvůrci asi blbě vyložili ty Eričiny úpa opravdické zážitky a obsadili do hlavní role takovou chcíplou vychrtlinu. Všechny přece víme, že chlapi chtějí pořádné ženské krev a mlíko, a ne ty hnusně kostmi chrastící žoužele! Tsssssss. No, už od začátku, hned v té Kristiánově kanceláři, jsem začala cítit ono kýžené erotické dusno, až jsem se celá zpotila, chvílemi jsem úplně zapomínala chrochtat a samým vzrušením se mi roztřepalo všech pět pneumatik a roztřáslo vole. Už jen to jméno, Kristián, ve mně vyvolalo děsný dežavy z toho, jak jsem si zamlada hrála s kořenovou zeleninou u filmů s Oldřichem Novým. Naštěstí mi Alena z kravína dala včera úplně čupr radu, ať si v tom Cinestáru koupím celej lávsít. Opravdu nad zlato! Naprosto bez problémů jsem se do něj vešla, netlačilo mě mezi půlky žádný zasraný opěradlo jako posledně u Bridžit Džonsnový a vedle sedící divák to tentokrát přežil bez fraktur. Dokonce mi ještě i zbyl kousek místa na malý snek, tři megapopkorny, a dvě litrový fanty jsem měla celou dobu na dosah rukou. Lávsít je skvělej. Jakmile jsem začla cítit to napětí, mohla jsem se dost pohodlně rozvalit a dokonce i trošičku roztáhnout nohy. Sice mi chvíli vadily ty mrtvý mouchy padající ze stropu a ten chlápek vedle mě celou dobu, co pak uzavírali tu SEKSUÁLNÍ smlouvu o dílo, divně chrčel a hrozně sebou škubal, asi si ho honil, prasák, ale nakonec ztichnul a dal až do konce pokoj a já se mohla plně vpíjet do toho fešáka! Ježyš, to byl ale FRAJER!!! Já věděla, a Erika mi to teď potvrdila, že se vyplatilo podržet si věneček pro toho pravého! Je to jasný, holka jako lusk, ještě mi ani padesát nebylo, a nejsem ani trochu na pochybách, že záhy taky potkám mladého, nechutně bohatého a prudkého elegána, kolem něhož, jak by tak květnatě napsala Erika, se vznáší aura jemně perverzních příslibů nepoznaných rozkoší, které přivedou do extáze každý klín. Elegána natolik volnomyšlenkářského, že když mu v baru večer poblijete boty, jen vás něžně odtáhne téměř v kómatu do luxusního hotelu, aniž by se o cokoliv pokusil, nechá vše pěkně uzrát a hned s prvním kuropěním se na vás rozkošnicky vrhne a neváhá vám z úst vylízat zbytky natrávených česnekových jednohubek, nutely, tataráku a škvarků. Tomu já říkám vášnivý milovník. Takovému by dozajista ani nevadilo, že po bůčku vždycky strašně prdím! Jen z tý jakože bondáže jsem byla dost rozpačitá. Ta Kristiánova mučírna mně přišla kapku fórová. Pokud ty pouta na ruce nebyly ukotveny ke stropu minimálně chemickou kotvou HK-40, fakt nevím, nevím… Pro takovou anorektickou mršinu jako tu špatně vykreslenou Anastázii jakože dobrý, ale pro pořádný kus ženský? Realita je přece úplně jiná, to všechny už dávno víme nejen z Eriky, ale taky z Rosamunde a Danielle. A to jsou jó ostřílené nabíječky. Ono i až mě Kristián přicvakne klepetama k takhle mrcasní pelesti, budu mít docela strach, abych ho s ní ve víru vášně neumlátila. A ten bitchík! Jestli si chlapec myslí, že mě s takovým karnevalovým ometačem bude lechtat mezi záhyby, tak to je hoch dost na omylu. Tohle by mi ani neprokrvilo opruzené strie. Ne, ne. Bondáž je pro mě jako fakt novinka, jednou jsem se sice nechala při SEKSU s Robertem pleskat po podbradku, ale holky říkaly, že to se prej nepočítá. Cítím, že můj princ je blízko, jsem celá orosená a chci být na něj dokonale připravena. Domluvila jsem se proto s Karlem z prasečáku, i když je to dost odporný a nechutný tlusťoch, že mě za basu lahváčů příští týden po šichtě přikurtuje k porážecímu rámu, citlivě depiluje letlampou i na zádech a hrudníku, abych byla pro Christiána jakože moderně atraktivní, pak mě nějakou tu hodinku či dvě zpracuje lešeňovou trubkou a až sem mu otevřu, pokusí se do mě přes všechny ty SEKSY měkoučké faldíky a záhyby dostat jateční pistolí. Takhle mě pak už Kristián ani trochu nepřekvapí. /Poznámka mimo téma: Krávo, nezapomeň se dostat do léta zpět na těch svižných sto osmdesát. Pamatuješ přece, jak se tě na poslední dovolené v Chorvatsku pokusila ta banda pošahanejch Grínpisáků vtáhnou z pláže zpět do moře!!!/ Milý deníčku, tak to je pro dnešek asi vše, záhy ti sem napíšu, jak to dopadlo s tím Karlem. ****** Už u Heryho Potrata tolik osvědčený genitální marpetting zase vyhajpoval do popředí snad tu nejbrakovější sračku z nejsmrdutějších zákoutí všech Červených knihovnen, k níž záhy vznikl ještě horší film, ve kterém mladší a mnohem buzerantštější klon Kolina Firta šuká stejně odpornou, akorát o třicet kilo lehčí René Zelvégr způsobem, z něhož by každý bondér zoufalstvím spolykal kouli do huby a klipsny na bradavky, načež by se se šíleným smíchem umlátil jezdeckým bitchíkem. Naštěstí to má ten slibovaný hustý erkový rejting a sem tam zahlédneme nejen celé kozy, ale jednou dokonce i rozechvělý a úplně nahý pupík a vše je doplněno kvanty opravdu necenzurovaných záběrů na depilovanou bukvičí prdel. Úplně jsem se rděl a uhýbal studem očima! Pauzy mezi tím brutálním skoropornem jsou vyplněny natolik eroticky sofistikovanou literární patvorbou, že brzy na základkách začnou dozajista více smrdět dívčí hajzly a závratně stoupne prodej XXXL absorbčních intimek pro zabržděné panny v přechodu. Hrozně se už těším na dvojku, Padesát odstínů žluti, kde prý tu krávu v detailním záběru romanticky pochčije pissingově vyšinutý CEO firmy Matsuchita Electronics. () (menej) (viac)