Réžia:
Michael HanekeScenár:
Michael HanekeKamera:
Christian BergerHrajú:
Isabelle Huppert, Annie Girardot, Benoît Magimel, Susanne Lothar, Udo Samel, Anna Sigalevitch, Georg Friedrich, Gerti Drassl, Viviane Bartsch (viac)Obsahy(1)
Adaptácia kontroverzného románu rakúskej spisovateľky Elfriede Jelinek, nositeľky Nobelovej ceny za literatúru. Rešpektovaná klavírna interpretka Erika vyučuje na viedenskom konzervatóriu hru na klavír. Hoci má už dávno cez tridsať, ešte stále žije s matkou. Tá Eriku neustále kontroluje a šikanuje. Pre Eriku je jediným únikom zo spárov despotickej matky únik k sexuálnym deviáciám, voyerizmu a masochistickému sebazmrzačovaniu. Žije svoj dvojitý život izolovane a v ústraní, jej styky s vonkajším svetom sú iba formálne. Za chladnou a odmeranou maskou skrýva všetky potláčané city a nenaplnené vášne. Až do chvíle, keď spoznáva mladého atraktívneho a navyše hudobne nadaného inžiniera techniky Waltera, ktorý sa chce stoj čo stoj venovať hre na klavír profesionálne. Walter javí o Eriku neskrývaný záujem a ona po počiatočnom odmietaní prichádza na to, že jej tento mladík vlastne imponuje. Keď ho však konfrontuje so svojou predstavou sexuality, Walter sa s tým nedokáže vyrovnať. Pianistka je hrozivo realisticky vyrozprávaný príbeh o vzájomnom míňaní sa túžob, o neschopnosti opätovania citu, o zvrátenosti, ktorá je odsúdená na večnú samotu a o bolesti, ktorú si dokážu muž a žena navzájom spôsobovať. Film získal na MFF Cannes Veľkú cenu poroty a cenu pre najlepšieho herca i herečku. Hlavná predstaviteľka Isabelle Huppert tiež za svoj výkon získala Európsku cenu. (RTVS)
(viac)Recenzie (347)
Haneke je pre mňa chladný intelektuál, vždy precízny a vždy s nulovou empatiou k svojim postavám. Niekedy je mu to k prospechu. Zulawski by bol hrdý. ()
Jeden z těch filmů, které ve vás zanechají hluboké pocity syrovosti. Koukal jsem na to v neděli večer jako předkrm před Oscary, ale byl to opravdu gurmánský kousek. Ještě druhý den ve škole jsem měl tu pachuť před sebou. Film na jedno zkouknutí, které vám ale stačí k zapamatování. ()
Díky skvělému výkonu Isabelle Huppert jsem cítil tu šílenou touhu v ženě, jež je stravována svými masochistickými vášněmi. Velmi dobrý film o vášních hudebních a sexuálních. ()
Pianistka na papíře i ve filmu působí zvrhle, ale tak nějak uvěřitelně. Zvlášť Isabelle Huppertová byla skvělá. Jen mě tam rušila ta francouzština. Němčina se k tomuhle tématu hodí prostě líp, nebo jsem možná zaujatá (v tom případě se němčině omlouvám, že ji mám spjatou se zvrhlostí). ()
Proti nějakýmu Trierovu Antikristovi to nebylo ani šokující ani nechutný. A ve srovnání s jinými Hanekeho filmy vlastně ani depresivní. Myslím, že tady se režisér pokusil být kontroverzní a vyšlo to hodně naprázdno. ()
Dívali jsme se ve škole. Mi to nedalo, skončili jsme totiž někde v půlce, a musela jsem se dodívat doma, protože mě ten film maximálně zaujal. Nejprve si člověk říká, co to budou za prasárny, málem se červená, ale pak si zvykne a naopak nepřestává žasnout. Pokud budete brát film z psychologického hlediska a zapomenete na ty úchylné scény, budete si film neskonale užívat a doslova se vám vryje pod kůži. Tohle je jeden z těch, na které v životě nezapomenete. Isabelle Huppert podala fantastický výkon, věrohodný, obdivuji ji za odvahu, že takovou roli vůbec vzala. Její výkon je výjimečný i v tom, že ji postavu Eriky věříte, soucítíte s ní i přes všechny její úchylky a zvrhlosti, jste zvědaví, co bude dále. Prostě film, který je nutno vidět, je sice někdy i na hranici pornografie, ale kvůli kvalitnímu zpracování, hercům, psychologii to stojí za to! ()
Hodně hutný zážitek:-) Jde o takovou drsnější verzi (o dost drsnější) filmu Sekretářka s Maggie Gyllenhall v hlavní roli. A samozřejmě bez tak pěkného konce jako v Sekretářce:-) ()
Šokuje mě, že někdo ještě pořád považuje za šokující, že různí lidé mají různé choutky. Filmy se točí o všem možném, tak proč ne o tomhle? Isabelle Huppert je senzační, Annie Girardot jakbysmet. S takovou matkou se ovšem nedivím, že má hlavní hrdinka občas sto chutí vrazit jí drát do zadku...jenže nemůže, tak mučeníčko realizuje sama na sobě. Holt de gustibus non disputandum est... ()
ocenenia : MFF Cannes 2001 - Veľká cena poroty, Najlepšia herečka (Isabelle Huppert), Najlepší herec (Benoît Magimel) ()
toto sociální drama je vyjímečné svým otevřeným pohledem na běžnou nenápadnou umělkyni, která je týraná z jedné strany despotickou matkou a z druhé svým nevybouřeným sexuálním životem ovlivněným její SM úchylkou. To všechno se v ní bije a musí s tím žít a když navíc není hloupá, tak jí není co závidět. Téma je zpracováno důstojně, jak je u Hanekeho zvykem a postavy se chovají přirozeně a uvěřitelně. Jen díky depresivnímu tónu zůstává pod hranicí pěti hvězd. Rozhodně však doporučuji! [ PŘÍBĚH: 3 /// ATMOSFÉRA: 3 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 0 /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Vážne škandalózne dielo, krásne urobené a zaslúži si početné publikum, ktoré by sa o ňom mohlo hádať, oceňovať ho a dokonca ho nenávidieť. 7/10 ()
Ľudský film. Bez príkras. Až príliš. Film, v ktorom nikto nie je dobrý, nikto nie je zlý. Konanie hlavnej protagonistky, akokoľvek kontroverzné, je pochopiteľné a chtiac nechtiac sa tak divák dostane do konfrontácie so samým sebou... čo samozrejme nie každý dokáže oceniť. ()
Tohle Haneke prostě umí. Kde je hranice mezi zdravým rozumem a obsesí, prachobyčejnou zvířecí touhou a základními lidskými pudy? Na to vám sice Pianistka neodpoví, ale alespoň vás přiměje přemýšlet. ()
Hezky natočený film se zajímavou atmosférou. To co mi ale nesedlo byl děj u kterého jsem nenašla žádný jiný účel než ohromit onou "uměleckou" a sebevědomou myšlenkou. ()
Reziser Michael Haneke /Funny Games/ natocil len podpriemerny film o seksualnych chticoch a o tom, ako ich ista zenska pestuje. Jej seksualny zivot ma nechal uplne chladnym 11 % ()
Film som videl prvýkrát na ČT s titulkami, keď to bola relatívna novinka asi od polovičky. Teraz som to videl celé a musím napísať, že podobný film sa hľadá ťažko. Nie je to zrovna film pre každého na hocikedy. ()
Dlouhé,předlouhé,bez pořádného konce jako celá vážná hudba pro kterou nemám dostatečně vyvinutý sluch.Učitelka hudby Erika učí žáky hrát na klavír a celou dobu se chová jako ledová královna což pramení z její citové vyprahlosti.Přesně zastupuje tu intelektuální vrstvu společnosti žijící hlavně kulturou a na první pohled by si o ní člověk myslel,že je to dáma na úrovni,vzor ctnosti a ona mezitím kromě své práce navštěvuje sexshopy a pozoruje souložící dvojice na parkovišti.Když se do Eriky zakouká její nový student Walter tak je tato dlouhodobě osamocená žena zaskočena tou náhlou citovou změnou a nenapadne jí nic lepšího než své doposud utajované zvrácené touhy sepsat na papír a ten dát přečíst Walterovi a čekat co jako chlap na to řekne.Ten je nemile překvapen a přitažlivost k učitelce se změní v odpor.Pochopit takové ženy je pro chlapa velmi složité.Škoda toho konce,protože vyšuměl tak nějak do ztracena. ()
Na ty 4* to vidím jen tak tak, ale nutno uznat, že si je ten film zaslouží. Popravdě jsem z konce mírně zklamaný, jelikož začátek sliboval, co všechno by se zde na poli psychologického dramatu dalo odhalit a rozehrát, témat je v tom víc než dost, ale nakonec to sice něco rozehraje, ale právě že jenom něco. I tak to ale má dost do sebe a nějaká psychologie a vývin postav tu skutečně je, navíc celé ty dvě hodiny si to udrželo moji pozornost, což je taky plus. Jenom mě zamrzelo, že zatímco první polovina je plná geniální filmařiny a perfektně až do detailů promyšlených záběrů (které taky často vypráví obrazem), ta druhá se o to už moc nepokouší a spíš to nahrazuje dlouhými sexuálními scénami, které sice samoúčelné ve svojí podstatě nejsou, ale svojí délkou tak působí. Jako i v druhé polovině se najde pár takhle dokonalých scén, ale oproti první polovině jich bylo prostě znatelně míň, nemůžu si pomoct,... Jinak je to samozřejmě celé dost úchylné, ale s tím jsem naštěstí problém neměl. Ostatně, kdo má za sebou třeba detailní ženskou obřízku nebo pětiminutové honění koně nebo ukázku nového filmového žánru, tak s ním Pianistka asi tolik nehne. Ve zkratce by se celý ten film dal shrnout asi takhle - v tom, co chce rozehrát a ukázat, je fakt dobrý, ale stejně měl a rozehrát toho skutečně mohl víc... Slabé 4* ()
Ať už se vám film bude líbit nebo ne (já sám ještě pořádně nevím), jedno mu nelze upřít... hned tak na něj nezapomenete ()
Některé duše jsou zvrácené více než ty ostatní. Dcera, která je tvrdě vedená svou matkou, ztratila cit. Láska je pro ní jen prázdné slovo. Ponižování je pro pianistku synonymem lásky. Úchylnost ženy je předváděna s chladným konstatováním. Svojí touhu, tak dlouho potlačovala, že jednou musela ven. Dokáže projevit lásku trochu jinak než ostatní ženy. Isabello Huppert - ty šílená mrcho :-) ()
Reklama