Réžia:
Michael HanekeKamera:
Anton PeschkeHrajú:
Birgit Doll, Dieter Berner, Leni Tanzer, Udo Samel, Georg Friedrich, Elisabeth Rath, Silvia Fenz, Georges Kern, Robert Dietl, Meat Loaf (a.z.) (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Příběh středostavovské rodiny žijící sterilní život v Rakousku je prvním z filmů režiséra Hanekeho, který získal širší mezinárodní ohlas. Chladná studie partnerského vztahu tváří v tvář rodinné krizi. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (117)
Ten Haneke je normální ďábel, co točí filmy za pomoci sil pekelných. ()
Už je to raz tak, naše životy sú len nekonečné povinnosti pozostávajúce z chodenia do práce, čakania v zápchach, čakania v čakárňach. Jedenie sa stalo len ďalšou povinnosťou. Radosť akoby sa stala v našej spoločnost tabu. Radosť sa vytráca zo života a "životom" sa stávajú večné povinnosti. A práve toto akoby sa snažil ukázať Haneke v jeho rannom opuse. Áno film je to smutný. Prvá hodina možno nemá také grády ale za to druhá to poriadne roztočí a vynahradí si to i za tú prvú. Úplným vrcholom je splachovanie "naších najmilovanejších ratolestí". To som asi ešte nikdy nevidel v takejto forme a možno i preto to pôsobí tak silno. Veď predsa oni su tie kvôli čomu "žijeme. Či nie??? Paradoxom tohto filmu je že o pár mesiacov od vzniku filmu sme sa i my (Československo) stali súčasťou vytúženého "západu" a konečne máme možnosť prežívať podobné storky ako naši južní susedia. Neviem posúdiť ako to bolo u nás pred 1989, bol som príliš krpatý a jedine čo ma zaujimalo boli detské hry. Nemyslím si však že pred 89 život bol med lízať. Dosť bolo pesimizmu, Idem sa prejsť a plánovať cestu mojím ďalším životom. Pekný deň... ()
Celý film sledujeme pomalou, ale jistou destrukci jedné rodiny. Ten začátek mi, ale přišel dost zdlouhavý. Dost silný kafe, pro běžného nebo nepřipraveného diváka to musí být obrovský šok. ()
Možná to byl záměr, soudě dle úplného epilogu, avšak motivace postav pro mě byla naprosto neuvěřitelná. Kromě ubíjejícího nudného života protagonisté vykazovali jen minimální známky psychických potíží. K sebevraždě se člověk nedopracuje tak, že si řekne "no, už mě to tak nějak nebaví" a už vůbec s takovouto pseudomotivací nevezme s sebou vlastní dítě. Pokud bych odhlédnul od nepřesvědčívých prvních 3/4 filmu, kde Haneke musel balancovat mezi snahou o popsání příčin a zároveň snahou nic neprozradit, což se mu prostě nepovedlo, pak samotný závěr je působivý - a zde paradoxně právě oním emocionálním odstupem. Možná, že kdyby se Haneke vydal cestou větší doslovnosti a nechal postavy žít emocionální bouři před kritickým rozhodnutím a dojít s ledovým klidem do sedmého kontinentu, byl by film realističtější. Šok širší rodiny je u sebevražd běžný jev, ale to že okolí problémy nevnímá, neznamená, že ty problémy sebevrah neprožívá, tak jako tomu bylo v tomhle filmu. ()
Typický Haneke. Buď je to pětihvězdová genialita nebo srágora jako tuto. ()
Viděl jsem pár solidních hororů a thrillerů, ale z žádného filmu se mi neklepaly kolena a nebylo mi jako po průstřelu mozku (mého mozku, ovšem). Mám-li to k něčemu přirovnat, napadá mě jedině Kafkův Zámek: prostě palčivě zlý sen, který rozblemcá a oslizne i východ slunce po probuzení. Potřeboval bych to vidět ještě jednou, abych dokázal říct, čím to tak působí. Ale jsem si skoro jistý, že se nepodívám. Ani vzpomínat se mi nechce. ()
Nevim cim to je, ale Haneke me pokazde dostava uplne neskutecnym zpusobem. Jeho filmy jsou jako tecka mezi oci, jsou studene, nekompromisni a nekdy az prilis sterilni. Ale dohromady pak tvori neskutecnou bombici, ktera je schopna mi zalezt pod kuzi jako nic jineho. Opravdu musim priznat ze toto se mnou nedokaze zadny jiny tvurce nez Haneke. Na Sedmem Kontinentu nenachazim sebemensi chybicku. Opet jsem od Hanekeho ocekaval Maximum a dostala jsem ho nadvakrat. Nezapomenutelny zazitek. Haneke opravdu kloboucek! Jak to, ksakru, dela? ()
Prostě ne. Těžce předvídatelné, nic nesdělující. Depka? Spíš nelogika. ()
Haneke vo svojom debute servíruje bežné dni hoc akého smrteľnika. Jeho zábery na rôzne veci s ktorými sa dá denne prísť do kontaktu, obchod, nákupy, pokladne, stávanie do práce, raňajky, odvoz dieťaťa do školy...a celé to zhrnie do konzumnosti spôsobu života a následne k tomu pripája rodinku, ktorá sa s tým vysporiada po svojom ,dostatočne šokujúco aby divák ostal s otvorenými ústami. Na mňa to teda zabralo. ()
Prvý a posledný Haneke. Asi na dlhú dobu. Filmovo stvárnený masochizmus dovedený do krajnosti. Preplácaná štúdia rodinných (dys)funkčných medziľudských vzťahov podobne ako Felliniho Skúška orchestra prevedená až na samotný kraj priepasti. Neuveril som tomu, že niečo taká ako Siedmy kontinent môže byť. Neuveril som predkladanej realite, ktorá mi bola Hanekem cynicky naservírovaná. ()
Tedy tak hrozný příběh jsem dlouho neviděl, tím nemyslím kvalitu filmu. Chudák holčička. ()
Nefandím dobrovolně bezmocným hrdinům, příběh je těžko uvěřitelný, kapitalismus a blahobyt lze obvinit vynalézavěji a realističtěji. ()
Denodenni pinozeni, a pro co? No pro to, co podle Hanekeho nemá cenu. A proto se s tim taky tak vypořádá. Ne, ze bych s nim v lecčems nesouhlasil. .... a délka je trochu ubijejici. Vlastne jako to pinozeni. ()
Hromada statických a často nezmyselných záberov a nulová absencia hudby, ktorá by mohla (alebo nemusela) zlepšiť celkový dojem. To, že to všetko bol zámer, mi je jasné, ale byť to natočené dnes, nemalo by to tak kladné hodnotenie. Sebadeštruktívny film o sebadeštruktivnej rodine, ktorý musí minimálne väčšina divákov pretrpieť, aby im to v závere vlastne bolo úplne jedno. Za mňa 20%. ()
Už v této prvotině je patrný Hanekeho rukopis, nebo lépe řečeno precizní metoda, jak zatočit s diváky. Trápí nás, nekompromisně, a nemá slitování. Zatímco však z jeho pozdější tvorby kousky jako Pianistka nebo Bílá stuha miluji a obdivuji, Sedmý kontinent má pouze můj respekt. Hlavní postavy tohoto dramatu, takovou normální rodinku, vidíme jako bychom byli jejich sousedy, tedy pouze některé nepodstatné všední a stereotypní výjevy - to důležité je však našim očím a uším skryto, musíme si vše aktivně domýšlet. Když si dáváte postupně ty střípky dohromady, je to silný zážitek, ale studený jak čumák. Nefilmový, a nedivácký. ()
Nejlslabší Hanekeho film. Absolutně zbytečný, nudný a natahovaný film o rodině, jenž spáchá hromadnou sebevraždu. Nikde není dán důvod proč se tomu tak stane - ale diváku věř tomu, protože já jsem režisér. Trapný patos filmového studenta jenž si nad sebou až moc honí péro. Ještě že se pak našel ve filmech s podobným rukopisem, které se ale acutally k něčemu vyjadřují - a pokud ne, tak zaujmou svou sadističností v každodennosti - která zde ale bohužel vůbec není. Jediné plus dávám skladbě filmu - snímaní skrze okolní objekty, postavy, prázdná prostředí, je vcelku fajn a dává tak filmu alespoň nějakou unkátní hodnotu. ()
Nuda trvá celou hodinu . Sledujeme všední dny všední rodiny a je to stereotypně k uzoufání. Poslední půlhodina je ale šokující , i když až tak vysoké hodnocení nezasluhuje . A v závěru mě chybělo nějaké vysvětlení celé té tragédie . ()
Nejdepresivnější film co jsem kdy viděl. Haneke je vážně magor ()
Chorý príbeh jednej rodinky, ktorý v človeku vzbudí priam rozčarovanosť nad konaním postáv. Režisér jednoduchými zábermy kamery zachytáva depresívnosť všedného života vedúceho k tragickému rozuzleniu. Priam desivo znepokojujúci film. ()
Jeden z nejnebezpečnějších filmů. Pokud trpíte depresemi, nekoukejte na to. ()