Réžia:
Bob RafelsonKamera:
Roger DeakinsHudba:
Michael SmallHrajú:
Patrick Bergin, Iain Glen, Richard E. Grant, Fiona Shaw, Adrian Rawlins, Peter Vaughan, James Villiers, Delroy Lindo, Bernard Hill, Matthew Marsh (viac)Obsahy(1)
Dobrodružný film z čias, keď sa veľkí cestovatelia vydávali do hlbín neprebádanej divočiny, aby zaplnili ďalšie biele miesta na mapách. Patrick Bergin ako vzdelaný dobrodruh Sir Richard Francis Burton a Ian Glen ako poručík John Hanning Skeke v druhej polovici 19. storočia spoločne podnikli dve odvážne a nebezpečné výpravy k nepoznaným prameňom Nílu, ktoré mali podľa domorodcov ležať vysoko v mesačných horách. Cestou ich čakala dravá zver, nepriateľsky ladení domorodci, malária a ďalšie choroby, fyzické aj duševné vyčerpanie. Nakoniec ich však rozdelila a zničila viktoriánska spoločnosť, ktorá odmietala výnimočných hrdinov... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (28)
perfektny dobrodruzny film nielen o hladani pramena Nilu v 19. storoci, ale aj o siahnuti si na dno fyzickych a psychickych sil + nepriatelska fauna a casto aj miestne cernosske kmene. Jo, uz len natocit tento film musel byt masaker pre hercov a rezisera, nazivo niekde v 19. storoci - to si ani radsej nepredstavujem. Presne taketo filmy milujem : 100 % ()
Některé oslavné komentáře ve mně až budí pocit, že jsem asi koukal na jiný film. Neříkám, že byl špatný. Ale v mých očích byl veskrze průměrný a emocí ve mně vzbudil pomálu. Postava Spekea mi byla navíc po celou dobu filmu nesympatická a ke konci mě už v téměř každé scéně štval. Snad jen ten Roger to udělal alespoň trochu vizuálně pěkné. 6/10 ()
Pro mne film blížící se v své kategorii dokonalosti, kdy si jeden říká, že takhle to mohlo být. Film drsný a barvitý, kde je Afrika ještě nezkrocená, barbarská, prostě žádný turistický safari kýč. Osudy Spekeho a Burtona, který mj. pro Evropu objevil i Kamasutru a pohádky Tisíce a jedné noci, jsou napínavější než dobrodružný román, lepší než všechny díly Tarzana dohromady. A vědecká konzultace mezi Burtonem a Livingstonem mne pobavila náramně. ()
Až na to zidealizované přátelství Burtona a Spekea to byl naturalistický film o tom, že objevovat prameny Nilu je pohodlnější z polohy ležmo před obrazovkou, než se trmácet s brouky v uchu a hubou skrz naskrz propíchnutou kopím za geografickým pokladem. Speke měl nakonec pravdu o pramenu Nilu. Velmi milým překvapením byly herecké výkony (mně neznámých) herců. Nedivím se, že je tenhle film opomíjený, není to žádný stupidní blockbuster, který musí vydělat mraky-peněz (a nebýt flankera.27, dodnes bych o něm nevěděl), ale za shlédnutí rozhodně stojí. Dokázal totiž něco, co se mnoha filmům nepodaří: byl jsem to já-divák, kdo objevoval s Burtonem a Spekem prameny Nilu a dýchal s nimi, snášel bolesti i útrapy domorodců. A to jsem se nacházel v poloze ležmo, obklopen všelijakými poživatinami a splachovacím WC. Upřímnou filmařinu já rád. ()
Kdo se občas podívá na nové historické televizní dokumenty, snadno postřehne jejich soudobý trend; autoři se stále více orientují na vyprávění v obrazech čili snaží se co nejvíce scén nechat zahrát herci. A stále více se tím přibližují hraným historickým filmům (které si ovšem nedělají až tak velký nárok na ono "pravdivé zachycení událostí", které předstírají ony "dokumenty"). Richard Francis Burton, později Sir, je téměř "renesanční postavou" a především tím svého partnera Johna Hanninga Skekea zcela zastiňuje – dobře patrné je to i ve filmu. Pozn.: Anglie, stejně jako Turecko, se do Evropy nikdy nehlásilo, a kupodivu teprve nyní zjišťuje, že její vstup do EU byl omylem. Proč také, když dosud spokojeně žila a žije z majetků narabovaných z kolonií celého světa. A to především díky takovým lidem, jako byl právě Francis Burton. ()
Reklama