Réžia:
Danny BoyleScenár:
John HodgeKamera:
Anthony Dod MantleHrajú:
Ewan McGregor, Ewen Bremner, Robert Carlyle, Jonny Lee Miller, Kelly Macdonald, Anjela Nedyalkova, Shirley Henderson, Irvine Welsh, Simon Weir (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Renton, Begbie, Simon a Spud. Príbeh štvorice narkomanov zo škótskeho Edinburghu sa pred dvadsiatimi rokmi naveky zapísal do dejín kinematografie. V pokračovaní s názvom Trainspotting 2 sa na plátno vracajú všetky obľúbené postavy z jednotky a zdá sa, že budú musieť riešiť podobné problémy ako v minulosti. Namiesto života premárneného drogami však budú oveľa aktuálnejšie. Legendárny monológ z originálu v prvom traileri naráža na niektoré z najväčších problémov súčasnej spoločnosti – sociálne siete či závislosť na porne. (Itafilm)
(viac)Videá (13)
Recenzie (727)
Trainspotting je jeden z těch skotských filmů o drogách a obyčejných lidech, co do nich spadli (a že jich teda je :D). Námět se už tehdy tak nějak vyčerpal a jeden film, který za tu dobu nebezpečně zkultovněl, byl naprosto dostačující. Jak už to ale tak bývá, všichni milujeme pokračování, takže jsem dlouho vyhlížel jak Danny Boyle, který za tu dobu prorazil v Hollywoodu, zadaptuje knižní pokračování se smyslným názvem Porno a ono ejhle, režisér Porno tak úplně nezadaptoval. to spíše nostalgický celovečerák, který kdysi dostal všechny zúčastněné do širšího povědomí. Důležité ale je, že do toho všichni znovu šli (jak před kamerou, tak za ní, protože bez Dannyho Boyla by sequel postrádal smysl) a ačkoliv notnou dobu trvá, než se všichni setkají, ta první půlka mi přišla konzistentnější, více sršela nápady a ta druhá byla poměrně ubíjející, až jsem se zhrozil, že to nemá ani dvě hodiny. V té druhé jsem čekal nějaký nářez podobný tomu, co jsme viděli v prvním traileru, nicméně nás mistr jen několikrát napíná prvními tóny oné použité pecky a ze řetězu se neutrhne. Ale i tak je to pořád Boyle a je to Trainspotting, hlavní čtveřice je pořád cool, pořád žijí ve své iluzi vnímání světa (i když ne všichni na koksu zůstali) a je fajn je po letech vidět...škoda, že se nestihlo to 20ti leté výročí. Stejně je nevíc cool Jonny Lee Miller, jeho scény mě bavily nejvíce. Robert Carlyle (btw to propadl ve škole 10x? :D) má opět knír jak pornoherec z 80tek a je dost scary..ovšem je jasné, že všichni znají hlavně Ewana. Jak ale říkám, pohromadě jim to sluší nejvíc. Celkově tedy povedený sequel, od čehož jsem si možná sliboval příliš mnoho, ale kvalitativně je to pořád pecka PS : Při filmu mě napadlo přirovnání s Bony a klid, akorát ta dvojka není taková sračka jako se nám povedlo před pár lety naservírovat...7/10 ()
Jsou čtyři. Vlastně odpradávna byli čtyři. A od jejich poslední společné smaženice uplynulo dlouhých dvacet let. Mark (Ewan McGregor), Spud (Ewen Bremner), Sick Boy (Jonny Lee Miller), Begbie (Robert Carlyle) se ale neufetovali k smrti. Kdepak, mají smělé plány do budoucna, které zahrnují odbourání starých křivd, vyrovnání starých dluhů, kvalitní podnikání v různých oborech, vyrovnání se s lepšími i horšími časy. Už to není o fetu, je to o stárnutí, životních moudrech, o výběru, na nějž stačí jeden letitý song od Wham!, aby jej Mark brilantně rozvedl do působivého monologu (jedna z nejlepších scén filmu, vzdáleně připomínající variaci na proslulý monolog z dramatu 25. hodina), v neposlední řadě je to i o vzpomínkách, které občas filmem problesknou. A také je to o vytříbené obrazové stylistice a nesčetných hudebních variacích, které v podobě písní co chvíli filmem zazní, a když budete pozorně poslouchat, neujde vám nápěvek slavné doprovodné písně "Born Slippy" Je to docela hutný obrazový materiál, kterému škodí snad jen to, že si dával tolik let načas. Jsem ve výhodě, že jsem první film nikdy neadoroval. Nemůžu si tudíž stěžovat, že v pokračování už není tolik hlášek, tolik drog i jedinečných nápadů. Náhodou, tenhle je plný skvostných dialogů, stylových nápadů a nechybí nostalgické, ovšem vkusné, nijak nepřehnané prolínání starých i nových časů. Vulgární je to tak akorát, puritánům samozřejmě vstup zakázán. Určitě po filmu ještě dlouho zůstane v paměti Robert Carlyle, dlouho jsem s ním neviděl žádný nový film, ovšem tady hlásí návrat ve skvělé formě, hláškoval a nadával neskutečně, pochválit zaslouží celá parta, ale soráč Carlyle jako Begbie byl nedostižný. Desítku neudělím za slabší vyústění filmu, konec nebyl moc propracovaný. A občas bylo znát, že chyběly finance, některé obrazové vychytávky byly spíše od Ládi Hrušky než od Dannyho Boyla. Ovšem všechna čest, že se tahle unikátní partička dala po tolika letech dohromady. Trpí sice značnou nedochvilností, jejich stylovou i posléze kultovní zábavu jim ale nikdo neodpáře. 9/10 ()
Choose life. Choose Facebook, Twitter, Instagram and hope that someone, somewhere cares. Choose looking up old flames, wishing you'd done it all differently. And choose watching history repeat itself. Choose your future. Choose reality TV, slut shaming, revenge porn. Choose a zero-hour contract, a two hour journey to work. And choose the same for your kids, only worse, and smother the pain with an unknown dose of an unknown drug made in somebody's kitchen. And then... take a deep breath. You're an addict. So be addicted, just be addicted to something else. Choose the ones you love. Choose your future. Choose life. Postmodern Boyle cinema at its best. Existenciálne úplne iným štýlom ako prvý diel (asi ako keď vojdete do zbúraniska obľúbeného diskoklubu z mladosti a v hlave vám hrá obľúbená skladba, ktorú už nikdy nikto v tom klube nezahrá(aj preto počuť z Born Slippy len útržky)) a hlavne, obávam sa, že to bude rezonovať len u tých čo majú okolo štyridsať a podobnú dobu si v mladosti užili. Nečakajte Trainspotting 96 v 2017 ale Transmelancholy 2017. Lebo skôr než nostalgické je to melancholické a dosť sociálne. Ale stále kurwa nadupané. 10/10 ()
Irvine Welsh se v mládí pohyboval v opravdu zvláštní společnosti londýnských slumů mezi feťáky, kriminálníky a obecně lidmi ze dna společnosti. Osvojil si jejich jazyk a dokázal se jim přiblížit tak, že z toho vytěžil materiál na první prózy. Pro svou sugestivní expresivnost a autenticitu byly považovány za literární senzaci. Welsh zbohatl a začal žít životem úspěšného příslušníka střední třídy. Chtěl dát tvořit, jenže trh od něj čekal další příběhy ze života britské lůzy - a v tom byl kámen úrazu. Mentálně se téhle vrstvě vzdálil, zapomněl slang a návrat do těchtýž vod byl pro něj prakticky nemožný. O to samé se vlastně pokouší Danny Boyle v T2. Tvrdím, že diváci, kteří původní Trainspotting považovali za zjevení a div ne za generační manifest, si ten snímek skvěle užijí - pro ně to konec konců Boyle točil. Se mnou ale uhrál jenom plichtu. Vytýkám snímku dvě věci, které ho sice neničí, ale výrazně oslabují - sentiment a nostalgii. Není to ten druh nostalgie, který ze Sněženek a machrů po 25 letech udělal nekoukatelnou kravinu, už proto ne, že Boyle hraje úplně jinou ligu než Viktor Tauš. Přesto mě zklamalo, jak moc se režisér pokouší původní koncept napodobit. Scény sice mechanicky nekopíruje, zároveň ale točí tak, abyste si co nejčastěji u jednotlivých výjevů vytvářeli asociace se záběry z původního Trainspottingu. Stejní lidé, stejné prostředí, stejné problémy a podobné fórky. Opakovaně dokonce používá záběrů z původního snímku. Chtěl jsem sice, aby Boyle na svůj kousek navázal, ale jeho duchem a stylem, nikoliv doslovně. Tvrdím, že dvojka Trainspottingu už vlastně vznikla, protože Sviňák režiséra Jona S. Bairda se minimálně v první půli stylově Trainspottingu přiblížil tak, jak jen to nejvíc jde. Mimochodem, právě Sviňák je důvodem, proč T2 nadělím nakonec pouhé 3 hvězdičky, byť velmi silné. Sviňáka jsem totiž odbyl jen 4 hvězdičkami, ačkoliv na mě jako celek působil líp než T2 - a ten rozdíl musím nějak vyjádřit. T1 byla divoká jízda na hrotu feťákovy jehly, z T2 mi v paměti utkví jen jednotlivosti. Vypíchnout se dá nabušený pětihvězdičkový soundtrack, pár komediálně laděných scén, ale jako celek žádná sláva. S tím se pojí druhá výtka. T1 byla filmařsky geniální, když na nahuštěném prostoru 90 minut dokázala ideálně skloubit zábavu s realistickou sondou do života feťáků, prostou jakéhokoli moralizování a sentimentu. Ukazovala spoustu ošklivého a krutého, ale nedojímala. Ve chvíli, kdy jste chtěji zjihnout, ukázala vám vztyčený prostředníček a vrazila vám ho - nechtějte vědět kam, je to zkrátka bolestivé. T1 je prosta jakékoliv katarze. Když se Renton rozhodne s heroinem seknout, nehledejte v tom nic pozitivního. Jeho rozjívený výraz říká, tak teď vám teprve ukážu. Ať si Boyle myslí, co chce, syrovosti jedničky se ani nepřiblížil. Ukázkově brutální sociopat Begbie synovi, který ho zklamal, smířlivě podá ruku a přeje mu, aby byl lepší než táta a děda. Begbie z T1 by mu v téže situaci vyrazil pár zubů. Všechno nějak vyměklo. Kamarádství partičky hajzlíků z T1 fungovalo jen do momentu, kdy je třeba šlohnout kámošovi jeho dávku nebo ho potopit, když to bude situace vyžadovat. Dvojka je prostá cynického sarkasmu, provokativní nekorektnosti a punkového šklebu. Zůstal černý humor, ne moc odlišný od toho, na co jsme zvyklí v běžných krimikomediích. Kriminální zápletka je celkem jalová a hlavní ženská postava není zajímavá ani herecky, ani z hlediska scénáře. Kelly MacDonald kdysi ukázala na mnohem menším prostoru nesrovnatelně větší charisma a v T2 zůstala trestuhodně nevyužitá. V hloubi duše jsem doufal, že T2 bude stejně špinavá a kontroverzní jako jednička, ale částečné zklamání nic nemění na faktu, že T2 je pořád slušný a přiměřeně zábavný kousek, který na mě párkrát sympaticky mrkne a připomene mi tu energii, co jsem zbožňoval na kultovce z 90. let. Lístku za T2 není škoda litovat. Celkový dojem: 65 %. () (menej) (viac)
Mark Renton pred 20. rokmi zdrhol s tučným obnosom 16. tisícov libier, ktoré si mali rozdeliť delené štyrmi, medzi svojich kumpánov : Begbieho, Simona a Spuda. Po ňom ani chýru, ani slychu, ale aspoň sa zachoval čestne, a nechal PODIEL štyroch tisícok dobrákovi Spudovi, ktorý je v súčastnosti v totálnych sračkách, že tesne predtým, ako sa priblíži Mark pred prah jeho dverí, praktizuje dobrovolné ukončenie svojho, aj tak zbytočného života, čiže duchaprítomný MATE vykopne dvere, a zachráni ho ! Mark bol schovaný dlhé roky v Amsterdame, a taktiež sa nedá povedať, že by sa vypracoval ? Simon má sympatickú priateľku z Bulharska, s ktorou si založili zaujímavú činnosť na vydieranie bohatých podnikateľov, ktorí sú pristihnutí : in flagranti ( pohotový Simon všetko nakrúca na kameru, aby mohol od nich vyžobrať veľké prachy... ), inak tiež disponuje akousi krčmou, kde nikto nechodí, a obidvaja by si chceli založiť biznis, niečo na spôsob nevestinca. A nakoniec tu mám labilného cholerika Begbieho, ktorý zdrhne z basy, aby sa mohol vypomstiť Markovi, keď sa dozvedá, že je neďaleko. Skrátka, scenár nič nové neprináša, len zisťujem, že majú medzi sebou nevybavené účty, ktoré aj po toľkých rokoch, stále bolia, pretože horkokrvný Begbie, to nedokáže prelúskať, a tak so Simonom nastrážia pascu... Tentokrát režisérovi Boyleovi nevyšiel návrat do tej istej, legendárnej rieky, síce musím konštatovať, že obdivuhodná vizuálna réžia, výborný strih, a osvedčená kamera, robia svoje, ale bohužiaľ = scenár nefunguje ani na priemerných 60 %, pretože mám nekonečný pocit, že akési pokračovanie kultového Trainspottingu, je v tomto prípade úplne ale úplne zbytočné, keďže okrem vynikajúcich technických zložiek, mi absolútne nič nové neprináša ! Akoby sa báli nadviazať v takej nastolenej tradícii, ktorá bola niečim naprostom novým, osviežujúcim, mimoriadnym, skvelým, s parádnym soundtrackom... ()
Galéria (45)
Zaujímavosti (22)
- James Cosmo točil své scény ve filmu pouze odpoledne a večer. (Tomas_TM)
- Jonny Lee Miller (Sick Boy) navrhoval, že si pro roli oholí hlavu, aby vypadal starší, Danny Boyle mu to však zamítl s tím, že Sick Boy musí mít ikonické blond vlasy. (Tomas_TM)
- Ve scéně, kdy jsou Renton (Ewan McGregor) a Sick Boy (Jonny Lee Miller) na pódiu v sektařském klubu a zpívají improvizovanou písničku, si můžeme všimnout, že v jednom kratičkém záběru má Renton u svého mikrofonu i malou kameru, kterou použili pro natočení několika záběrů z tentýž scény. (Dusty)
Reklama