Obsahy(1)
V širých stepích zpleněných nájezdnými džungarskými kmeny povstávají přeživší Kazaši, synové a dcery padlých hrdinů, aby dobyli zpět svou domovinu a důstojnost. V jejich čele stojí hrdý Sartai, vznětlivý Taimas a odhodlaná Khorlan, na jejichž odvěkém přátelství se podepisují nové bitvy a životní zkoušky. (mrtvej pes)
Recenzie (3)
Scenar nic moc, no kazasske realie potesia. Reziser tentokrat neriesi kazasske postsovietske realie, ale 18. storocie : 74 % ()
Akan Satayev se po sérií thrillerů rozhodl zvednout národní sebevědomí kazašského národa s historickým eposem o boji Kazachů proti útisku Džungary na začátku 18. století. Očividně mu k tomu byl přidělen na místní poměry slušný rozpočet, protože film vypadá skvěle, dle titulků se na produkci podílela snad půlka světa, včetně týpků z Barrandova a kazašské scenérie jsou úchvatné (i když se film odehrává celý vpodstatě na jednom kousku stepi). Přesto mě však hned zezačátku znechutil tím nejklišovitějším možným úvodem, scénou vyvraždění rodiny budoucího geroje, jež si hned umane že zasvětí zbytek života vykonáním pomsty... Naštěstí zbytek filmu již není tak zoufale neoriginální, i když scénář rozhodně není to na čem by si tvůrci dali obzvláště záležet a celou dobu tak připomíná podobné filmy jako napřiklad Mongol, nebo čínské válečné eposy. ()
Historie Kazachstánu je nám ve velké většině velká neznámá, tak alespoň díky za tento snímek, který distribuční podporu paradoxně zrovna nemá. Bolestný, avšak intenzivní boj za svobodu kazašského lidu je tu strukturován náležitě a pevně, ale co se týče příběhu jako takového, a vůbec celého vývoje děje, není zase tolik o co stát. Takových snímků už bylo natočeno poměrně mnoho, což potvrdí už samotný začátek, který jakoby byl opsán třeba ze snímku z 80. let „Barbar Conan“ (1980). Přepadení, vyvraždění a vypálení vesnice, čehož je svědkem hlavní postava v dětském věku, který v dospělosti toužil po mstě. A za celý film v podstatě o nic jiného nejde. Ohledně délky stopáže jistě každý očekává mohutné bitvy, které sice jsou, ale jsou dosti krátké. A to i včetně té finálové, která je tradičně nejočekávanější. Spíše se to tedy celé jeví konverzačně, kdy i ta dramatizace kapánek skřípe. A na dnešní dobu samozřejmě nesmí chybět romance, která tu stopáž jen prodlužuje, tudíž budí dojem naprosté zbytečnosti. Každopádně se jedná o vlastenecký film s kusem kazašské historie, který toho sice přes svůj standardní děj moc neřekne, ale na nehollywoodský snímek zase přes své mnohé chyby nevypadá až tak hrozně. Kulisy a kostýmy jsou povedené, kamera profesionální a kazašská lidová hudba coby soundtrack je zcela trefná. Takový film si zasloužil větší rozpočet, ale i tak z daných možností z toho tvůrci vymáčkli maximum. Suma sumárum, nic originálního snímek nepřináší, takže asi není divu, že se tím distribuce příliš nechvástá, každopádně za zhlédnutí stojí, jen nic významného od toho neočekávat. ()