Réžia:
Thomas CarterScenár:
Scott Marshall SmithKamera:
Michael LohmannHudba:
John PaesanoHrajú:
James Caviezel, Alexander Ludwig, Clancy Brown, Laura Dern, Michael Chiklis, Michelle DeVito, Jaren Mitchell, Richard Kohnke, Matthew Daddario (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Bob Ladouceur (James Caviezel) je stredoškolský futbalový tréner, ktorý počas jedinej sezóny zmenil športový svet. Ako vášnivý tréner amerického futbalu svojim zverencom vždy vštepoval, že víťazstvo nie je všetko. S pomocou asistenta Terryho Eidsona (Michael Chiklis) dokázal s tímom vyhrať 151 zápasov zaradom a nakoniec aj jeho úplne oslepila vidina pokračovania rekordnej série. Vďaka túžbe víťaziť začne zanedbávať svoju manželku Bev (Laura Dern) aj vlastné deti. Tím poznamená tragédia a razom sa ocitá v kríze. Hrozí, že bude všetkému koniec. Našťastie sa ale objaví nový hráč, vďaka ktorému si Bob znova uvedomí, že tímové úsilie je viac, než osobná sláva. (TV Markíza)
(viac)Videá (1)
Recenzie (57)
Nesmírně slabý film, kdy to nejdůležitější je řečeno na začátku. Na Wikipedii o tom také něco najdete, stejně jako o trenérovi. Film se snaží hrát na emoce, ale je tak neskutečně prvoplánový, že to snad ani nemá cenu nějak kladně hodnotit. Laura Dern si tu v podstatě nezahraje, Jim Caviezel nasadil svůj tradiční trpitelský výraz. Filmy o boxu a baseballu jsou většinou skvělé, ale o americkém fotbalu očividně ne. ()
Na Evropana zdaleka nedolehne ono opojení americkými národními sporty, jakými jsou za oceánem baseball nebo právě americký fotbal, kdy lidé na potkání sypou z rukávu statistiky, a soutěží, kdo vlastně dal v pětasedmdesátém v rozhodujícím zápase sezony homerun nebo touchdown. I proto tyhle kousky, kdy těžkotonážní borci padají do travnaté arény a kouč nervózně křičí opodál, až na výjimky (Vítězové a poražení) na mě příliš nefungují. Nepotřebuju zas a znovu sledovat, jak někdo v poslední vteřině udělá bod, jak někdo napíná zatraceně vážný ksicht, nebo tvůrci nechávají každý třetí záběr zpomalit. Když už něco, tak se raději podívám do nezkresleného zákulisí daného sportu, než na nějakou vítěznou šňůru. James Caviezel nikdy nebyl žádný charismatický bourák, režie není špatná, ale na nějaký hlubší zážitek to nebude. ()
Nádherný příběh o jednom z nejlepších trenérů amerického fotbalu. Já sice tento sport normálně vůbec nesleduji, ale tady ten film se mi moc líbil. Je zde přesně ukázáno jak Bob Ladouceur vychovává hráče pro dospělý fotbal, jak s nimi skvěle dokáže pracovat, jak je důležité, aby hráči měli pokoru, drželi při sobě, aby se z nich nestali frajírci. Důležití totiž nejsou jednotlivci, ale tým! A je fantastické, jaké úspěchy tento trenér s týmem De La Salle dosáhl. Velice se mi líbilo i zprácování zápasů, bylo to opravdu realistické. ()
Sportovní film o tom , že jsou v životě důležitější věci než sport. Amerického fotbalu je tu pomálu, spíš se režisér zaměřil na psycholgii postav, ale stejně mám mnohem raději rugby než AF. Soustavné modlení před každým zápasem mírně ruší,ale neva , je to podle skutečné události. Líbilo se mi s jakou lehkostí zvládl svoji roli James Caviezel. Konec má něco do sebe....80% ()
Ten pravý charakter mužstva se nejlíp pozná tehdy, když se prohrává; v časech zlých spíš než v těch dobrých. Toť stará pravda platící univerzálně pro všechny týmové sporty, a je určitě jedině dobře, že se jí někdo - spolu s v(d)ěčným motivem kolektiv > jednotlivec - rozhodl takhle naťuknout. Co už bohužel pochválit nemůžu, je ta zjevná manipulace s divákem... 1) Dvě prohry ze dvou úvodních zápasů se vážně nerovnají "devastujícímu startu do sezony"; dokonce ani v případě mančaftu, co zrovna přišel o tak dlouhou vítěznou sérii. To se na mě nezlobte. 2) My všichni současní/bývalí sportovci moc dobře víme, čeho dovedou být schopní takoví fanatičtí tatínkové, ovšem tahleta posedlost jedním rekordem byla minimálně nevěrohodná; až bych možná hovořil o posedlosti posedlostí v podání autorů snímku. Zápas co zápas aspoň pět záběrů na běsnícího Ryanova otce, no to víte že jo. *sigh* 3) Chápu, že se rekonstruovaly skutečné události, ale aby se během prvních 40 minut hned čtyři postavy ocitly přinejmenším na hraně života a smrti, to na mě bylo přece jen příliš. 4) Novináři a komentátoři zde působí jenom jako takoví kašpárci ve službách osudovosti filmu. A jsou přitom dost dobře nesnesitelní. --- "You know why they call me Buster?" - "Cause you're stupid enough to let them?" ()
Galéria (17)
Fotka © TriStar Pictures
![Na víťaznej vlne - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/554/159554686_a54af3.jpg)
Zaujímavosti (4)
- Původně byl jako trenér jednoho ze soupeřů týmu Spartans obsazen Sadarias Harrell, produkce se však později rozhodla obsadit jej do role fanouška, díky čemuž mohl propagovat svou sportovní značku. (willy1)
- Trenér Bob Ladouceur odešel do důchodu po 399. vítězství, kterého dosáhl jako trenér týmu Spartans De La Salle. (Akinom27)
- Dějová linie Chrise Ryana (Alexander Ludwig) a jeho otce byla jako jedna z mála věcí ve filmu zcela smyšlená. Jak jeho boj o rekord v touchdownech, tak scéna na parkovišti, kdy Chrise jeho otec uhodí. Trenér Ladouceur v souvislosti s tímto řekl: „Nikdy za celou svojí kariéru jsem neviděl, aby rodič uhodil své dítě na parkovišti kvůli prohrané hře." Na skutečnosti se naopak zakládá smrt jednoho ze studentů školy De La Salle zastřelením či infarkt trenéra Boba Ladouceura (Jim Caviezel). (Akinom27)
Reklama