Obsahy(1)
Už viac ako sto rokov posielajú ženy v Bombaji svojim manželom do práce jedlo v obedároch prostredníctvom pozoruhodne fungujúcej siete poslíčkov. Na nesprávnu adresu údajne doputuje len jeden z milióna obedov. Práve tento jeden obed však spojí osudy dvoch ľud - Ily, ktorá sa márne uchádza o manželovu pozornosť a osamelého úradníka Saajana. Prívetivý film o tom, že len jedna banálna chyba nám môže zmeniť celý život. (STV)
(viac)Recenzie (168)
Milostný příběh z daleké Bombaje, který, i když se hrdinové ve filmu ani jednou nesejdou Vás donutí přát jim to nejlepší, ale zároveň přemýšlet o vztazích mezi lidmi obecně. Nenásilné, často vtipné, ale i smutné. P.S. MHD v Indii je trochu jiný kafe než ta naše... a to měl hlavní hrdina lítačku do 1. třídy :-) ()
Počet filmů z indický produkce, který jsem doposud viděl, bych s přehledem spočítal na prstech jedný ruky. Tentokrát mě ale zaujal námět i veskrz spokojený divácký reakce. Je však škoda, že se originální námět nepodařilo víc prodat a nevěnovalo se víc stopáže právě písemný komunikaci obou hlavních protagonistů pomocí vzkazů v ešusech. Delší dobu trvalo, než došlo na první vzkaz a taky mám pocit, že nudnější dějová linka ze Saajanova pracovního života (zaučování nováčka apod.) nebyla pro příběh vůbec důležitá. Objevilo se však několik silnějších momentů (Saajanovo "uvědomění" před plánovanym setkánim nebo finále). Solidně natočenej i zahranej film o "obyčejnejch" lidech a jejich životních starostech. Za velice zajímavej závěr s určitym přesahem třetí silnější hvězda. ()
rozhodně jsem čekala lepší konec, celý to nemuselo bejt tak zdlouhavý, plus bych rozhodně vyškrtla ty výplně ze života toho vlezlýho studentíka, jenom mě to rozčilovalo a zdržovalo celej film ()
Indie, perla Impéria, jaderná velmoc a taky zatraceně zaostalá a zpátečnická země. #hejtysinech Společnost těžce zatížená tradicemi si vybírá své oběti. Chudák Ila svému manželovi vyvařuje jak v michelinské restauraci, ale to nestačí. Ač je to nemožné - říkali vědci z Harvardu - jednoho dne její oběd doputuje na cizí stůl. Saajan doesn't give a fuck, vše sežere a začne si přes ešusy s Ilou psát. Je to dojemné, je to zábavné, je to jiné ale rozhodně to není nudné. ()
"Auntieeee?" Komorní, citlivý film s nesentimentálním, chytře řešeným koncem. ()
Proč nemůže být na karlovarském festivalu více filmů jako je tento? Proč nám nestačí umění vyprávět příběh bez falešného sentimentu? ()
Ještě ani neskončil leden a už tu mám adepta na nejlepší film letošního prvního čtvrtletí. Není to žánrově komedie, přesto se hlasitě nasmějete. Někdy po 2/3 film znatelně zvážní, ale i tak si zachová přátelskou, přívětivou atmosféru. A to je vlastně asi zároveň i nejlepší charakteristika tohoto filmu - přátelský, přívětivý. 104 minut se budete dívat na svět lepšíma očima. Pokud do kina přijdete na lačno, tak patrně dostanete i hlad (vůbec nevim, co to bylo a z čeho to bylo, ale spucoval bych to všechno). Nenechte se odradit (pro našince) exotickým původem. Film není artový ani nijak jinak nesrozumitelný, dokonce asi polovina všech dialogů probíhá v komolené angličtině a hlavně příběh, nebo alespoň jeho poselství, je naprosto universální. Vhodné pro heterosexuálního muže: ano ()
Kdo si lámal a láme doteď hlavu jako já nad tím, jak dopadl Bob Harris a Charlotte v S. Coppolovém snímku Ztraceno v překladu, bude mít stejný problém. Kdo nechápe, jak mohou mít takovou úspěšnost poslíčci s obědy, jak je napsáno v obsahu filmu výše, tak také nejste sami. A co víc. Včera když jsem byl na Cizím obědě v mém oblíbeném kině, tak tentýž den mi nebyl doručen do práce oběd. Pravda stává se to zhruba 3 x do roka (nemáme v doručování obědů takovou tradici :-)), ale je možné, že právě můj ztracený oběd někde píše další romantický příběh. ()
Je fajn se podívat na Indii trochu jinýma a víc reálnýma očima, než na jako večně trsající a zpívající komunitu, co má furt hezky a hrdinové tam jezdí v bavorácích. Líbila se ta subtilní romance a poetika, až mě mrzelo že happy end se nekoná. ()
Hezký, ale dlouhý. Vysloveně nenudilo, ale působilo nastavovaně. Jako hodinový televizní film 5*. ()
0% pokud se tedy nejmenujete Apu. ()
Zaujímavý bollywoodsky zásah do čierneho. Na tomto filme nie je nič napínavého, nič akčného, nič dramatického. Nad filmom sa vytvára akýsi opar príbehu, do ktorého presne nevidíte a predsa chcete vedieť, ako bude pokračovať. I keď nakoniec presne neviete, čo sa odohralo v hlave hlavných postáv, viete, že stálo za to, byť toho súčasťou. 4* ()
Krásně postavený obyčejný civilní příběh, kterému v podstatě nic nechybí. Jediné, co mě v tom vyrušuje je z počátku otravný Nawazuddin Siddiqui, ale oni Indové takoví asi budou. Je to jenom o zvyku, přece jen nemám z indické kinematografie tolik nakoukáno. I když tento film nebude asi typický Bollywood, strašně mi svou atmosférou připomíná poctivou francouzskou produkci. Jinak celá ta myšlenka filmu je zajímavá, opravdu bych chtěl vědět, jak to funguje ve skutečnosti, jestli ano, tak ať se jdou největší logistické firmy světa vycpat. Libí se mi, jak se rozvijí ten příběh, jen za pomocí toho, že si čtou ty dopisy. Není to nudné, je to zajímavé, baví vás to a nechá vás to v napětí, až do konce, jak to celé dopadne. Btw. ta indická kuchyně, je super, kdybych byl mladší, neměl děti a měl odvahu, strašně bych to chtěl zažít na vlastní kůži (teda žaludek). ()
Tak to bylo moc dobré - jako ty obědy, co vařila hlavní hrdinka. Veselé i trochu dojemné, nám ukazující, jak se máme v Evropě skvěle. Vyloženě jsem přála ženě, aby se osvobodila a osamostatnila. ()
"Někdy tě i nesprávný vlak může zavést do správné stanice." ()
Film, ve kterém mi pootevřený konec nevadil. Příběh o odvaze začít znovu i o odvaze přijmout svůj život a smíření se se sebou. Nevtíravý humor. Mimoto jsem si nostalgicky zavzpomínala na přeplněné vlaky v Mumbai :) ()
Poeticky romantické, se sympaticky nerudným ouřadou a skromně pěknou ženuškou v domácnosti. Na večer se ženou jak dělané. ()
Po dlouhé době opravdu pěkný film! Velmi doporučuji, pohlazení po duši, opravdu pěkné. Málo akce ale hluboká myšlenka. ()
Příjemně plynoucí náladovka okořeněné indickou exotikou. 70% ()
Vyborny indicky film o priatelstve dvoch osamelich ludi ktor sa nikdy nestretli osobne len si posielaju dopisi.Viem si predstavit ze americania by z toho urobili romanticku komediu s happy endom nastasie tu sa jedna o indicky artovi film krory musi kazdi vnimavy divak ocenit. ()
Reklama