Réžia:
Mike LeighScenár:
Mike LeighKamera:
Dick PopeHudba:
Gary YershonHrajú:
Timothy Spall, Paul Jesson, Marion Bailey, Lesley Manville, Jamie Thomas King, Roger Ashton-Griffiths, Leo Bill, Richard Dixon, Ruth Sheen (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Příběh J. M. W. Turnera, anglického romantického malíře, mistra akvarelu a grafika. Přestože byl ve své době kontroverzní postavou, dnes je považován za umělce, který povýšil krajinomalbu na umění dosahující úrovně řady historických děl. Snímek Mr. Turner se soustředí na poslední čtvrtstoletí v životě skvělého, i když poněkud výstředního britského malíře J. M. W. Turnera (1775 - 1851). Umělec, jehož hluboce zasáhla smrt zbožňovaného otce, bydlí v domě se svou hospodyní Hannah Danbyovou, která je do něj zamilovaná. On s ní ale udržuje jen sporadický sexuální poměr. Záhy naváže blízký milostný vztah s bytnou z jednoho přímořského městečka, se kterou se rozhodne žít inkognito v Chelsea, kde nakonec také umírá. Během toho všeho Turner cestuje, maluje, stýká se s místními aristokraty, navštěvuje nevěstince, je oblíbeným, i když neukázněným členem Královské akademie umění, nechá se přivázat na lodní stěžeň, aby mohl co nejlépe namalovat bouři na moři, a je veřejností i smetánkou oslavován a zatracován současně. (Cinemax)
(viac)Videá (2)
Recenzie (57)
Ono je sakra těžký natočit životopisný film a natočit ho tak, aby zaujal a byl něčím originální. Mr. Turner není originální, za to je historicky přesný jak hodinky. A k tomu Timothy Spall, kterýho znám spíš jako krysu z Harryho Pottera, zde ukázal, jak dobrý herec umí být. Bohužel přesnost a solidní herecký výkon pořád nezaručí kvalitní podívanou. Problém je totiž v tom, že tenhle film je tak moc historicky přesný, až místy dost brutálně nudí. ()
"Autentické", to je ten správný výraz. Alespoň z pohledu osoby nepříliš políbené znalostmi života Williama Turnera a dobových reáliích Anglie v první polovině 19. století a . Soudím tak jednak podle dobové hantýrky, jejíž "dobovost" vyvozuji z faktu, že jsem zhlédl prvních patnáct minut, rozuměl jsem naprosté hovno a musel si měsíc počkat na české titulky. Druhak je tu vskutku pestré charakterové spektrum pana Billyho, které potvrzuje odvěkou pravdu a to, že každý velikán od počátku věků byl tak trochu svinský čůrák. Tedy alespoň pokud to netočí ta kunda ryšavá Ron Howard, který by dokázal i křížence Hitlera s Caligulou vykreslit jako svatého Jirku... Celé je to navíc točené jaksi nezaujatě, z povzdálí s velmi úsporným použitím střihačských nůžek, díky čemuž vynikají přesné herecké výkony v neméně přesných kulisách. Snad jen ta občasná rozvleklost... ()
Z čistě objektivního hlediska asi Mr Turner mnoho lidí bavit nebude. Mike Leigh vsadil na historickou přesnost, přičemž Turner rozhodně nebyl osobností, jejíž život by byl nějak ojedinělý nebo výjimečný. Narozdíl od lorda Byrona nebojoval v Řecku, narozdíl od Vincenta Van Gogha netrpěl psychologickými problémy a narozdíl od Salvadora Dalího nebyl excentrický. Jediná zajímavost, kterou tak divák o Turnerovi může zjistit, je, že často místo běžného jazyka odpovídal ostatním jakýmsi podivným vrčením a chrčením, což z něj upřímně řečeno nedělá postavu, kterou byste si snadno zamilovali. Subjektivně mě nicméně i tak Mr Turner bavil. Snad proto, že J. M. W. Turnera považuji za sympatický přechod mezi mým oblíbeným Claudem a impresionisty. Nebo proto, že v něm hlavní role hráli Timothy Spall a Paul Jesson, dva herci, kteří zatím před kamerou moc prostoru nedostali (Spall jakožto herec vedlejších rolí, Jesson proto, že se jeho kariéra doposud točila především kolem divadla). Nebo snad kvůli obrazové stránce, která místy připomíná Turnerovy malby. Anebo snad pro tu krásnou scénu, kdy mladý John Ruskin kritizuje Clauda pro jeho neschopnost zachytit okamžik, aby se o několik let později začal kritizovat Turnera přesně v momentu, kdy Turner této kvality dosáhl. ()
Nečekaně strhující tělesný portrét skvělého britského malíře, jednoho ze skutečně vidomých. Mezi trsy anekdot, situujících výtvarníka v jeho generaci, v pluku zručných akademiků řečnících týmiž tahy, tvary a barvami, se zvláště silně nasvěcují okamžiky, v nichž se tvůrce vyslovuje, a tyto chvíle, podepřené jinými fyzickými výkony – chůzí, stisky, pláčem, doteky – a silnou vnímavou kamerou, patří k těm nejsilnějším. Slova ustupují poryvům vzduchu, který se nezdržuje s hlasivkami a nezadá si ani s mluvidly. Tělo se hýbe a řeč se pohybuje spolu s ním – a před očima nedefilují známé tvary, ale světlo rozptyluje všechny hrany předmětné skutečnosti v tok sil, jimž žádná geometrie nemůže svými topornými nástroji čelit. Chropot a pohyb – ty vedou k nové kráse a naplnění. Jako Turner dokázal z dechu skutečnosti vydobýt nepoznané rajské tvarosloví bytí, tak i Leigh jakoby náhodou těží z přesýpání slov sublimované definice lidské skutečnosti: samota, osamocenost, láska, temná abstrakta hrozí malíře zadusit, ale on je velkoryse vrhá do hluchoty mrtvé společnosti. Jak ale Leigh kontextualizuje, mně nepřijde odpovídající – například karikatura Johna Ruskina, velkého Turnerova zastánce, sice skvěle účinkuje ve struktuře filmu jako kontrapunkt ke vzpomenutému ústřednímu tělesnému znění, ale jakou měrou odpovídá skutečnému předobrazu? ()
Mike Leigh si pro svůj portrét Williama Turnera nastavil velmi úzké mantinely, ale mezi nimi se pohybuje naprosto jistě a suverenně. Turnerův všední - mohdy až banální - život zobrazuje s pochopením, citem i nadhledem. Každý záběr je promyšlený, propracovaný a pečlivě začleněný do výsledné kompozice, která se jmenuje "Turner". Navíc "objevil" a natočil skutečné turnerovské krajiny, které mají barevnou i kompoziční kvalitu jeho obrazů. ()
Galéria (26)
Zaujímavosti (8)
- Natáčelo se ve Velké Británii v lokalitách Kingsand, Watford, Londýn a Suffolk. (Terva)
- Na žiadosť Mika Leigha sa Timothy Spall takmer dva roky učil maľovať, aby sa pripravil na svoju rolu. (Pat.Ko)
Reklama