Obsahy(1)
Obdobie dospievania môže byť veľmi komplikované. Riley, která je vytrhnutá zo svojho starého života na americkom Stredozápade potom, ako sa jej otec musí kvôli novej práci presťahovať do San Francisca, nie je žiadnou výnimkou. Rovnako ako my všetci, aj Riley je zmietaná svojimi emóciami – Eufóriou, Strachom, Hnevom, Nechutenstvom a Depresiou. Všetky tieto emócie spoločne nažívajú v tzv. Riadiacom centre v mozgu, odkiaľ jej pomáhajú vysporiadať sa s nástrahami bežných dní. V čase keď sa Riley snaží vyrovnať so zmenou, ktorú jej prináša presťahovanie sa na nové miesto, prepukne v Riadiacom centre zmätok. A hoci sa Eufória, ako Rileyina dominantná emócia snaží zachovať pozitívne myslenie, objavujú sa medzi jednotlivými pocitmi nezhody v tom, ako sa najlepšie vysporiadať so životnou zmenou, novým domovom a školou.Či sa už jednalo o dobrodružný balónový let vysoko v oblakoch, alebo o veľkomesto plné príšeriek, oskarový režisér Pete Docter sa vždy snažil zaviesť divákov na neobyčajné a nápadité miesta. V najnovšom prírastku do kolekcie Pixaroviek sa prenesieme na jedno z najpozoruhodnejších miest vôbec – priamo do ľudského mozgu. (Saturn)
(viac)Recenzie (1 182)
Skvělý animák, který mě opravdu převelice pobavil, na druhou stranu mě pekelně vyděsilo, když jsem zjistil, co se mi doopravdy odehrává v hlavě. Podle grafické stránky bych řekl, že tvůrci cílili na dětského diváka, ale přesto jsem se rád přidal a ani chvíli se nenudil. Obsazení řídících center v ženském a mužském mozku nemělo chybu, ale úplně mě rozsekaly závěrečné scény u titulků, ty vlastně rozhodly o páté hvězdičce. ()
Budem si to musieť (spolu s Dušou) niekedy pozrieť znova. Pretože ako veľmi sa mi táto dvojica Pixarov páči svojou originalitou a odvahou, tak som si nie istý, či s tým, hoci v ktg. detského / animovaného rodinného filmu, naložili tak, ako by si oba príbehy zaslúžili. Občas úžasné a odvážne, vzápätí zjednodušujúce až nešikovné, zakopávajúce... ()
Nápaditý animovaný film uvádějící na ose jednoho konkrétního životního rozkolísání do zákulisí událostí, vztahů, jednání a chování. Až na poněkud banální stylizaci personifikovaných emocí mi ten odvrácený, skrytý svět připadal docela výstižný, a to včetně vlastního procesu nicotnění všech ztrácených hodnot a zkušeností. Pro dětského diváka může být takové vyprávění docela poučné; dospělý by měl ale uvažovat v jiných kategoriích: osobní bilance by především měla vpustit do hry lítost a milosrdenství. ()
Pixar hlásí návrat ve velkém stylu! Inside Out je totiž výborným, ojedinělým a svěžím "animákem", který Vás ani na jedinou sekundu nebude nudit. Všechno zde totiž funguje jak má - humorem začínaje, napětím a emotivními scénami pokračuje a skvěle vysoustruženými vtipy konče. Byť je ve filmu plno scén, u kterých jsem se lehce pousmíval či přímo smál, tou nejlepší asi bude scéna, ve které jsou sny prezentovány jako jedno velké Holywoodské filmové studio. Tohle se vážně moc povedlo! „Take her to the moon for me. Okay?“ ()
Kvalitní a výborná pohádka jak to vypadá v hlavě, skvělá banda nejlepší vztek je to borec, skvělý příběh a hudba obrovská spokojenost. ()
Jo, mě se to líbilo. Jedná se sice o průměrný animák, který v zásadě ničím nepřekvapí. Zvláště když jste viděli ukázky a víte, co očekávat. Přesto to bylo roztomilé a milé, jak to má být. Bylo to vtipné, rozumné a taky sem tam trochu smutné. Ale líbí se mi, jak tento snímek vysvětluje mysl, aniž by tahal podrobnosti z paty. Plus je to hezky nakreslené. - "Take her to the moon for me. Okay?" ()
Tak nevím nevím. Nakonec mám z toho rozpačité pocity. Místy jsem se smál, film mě bavil. Přesto jediné, co se mi vrylo do paměti, byly scény "V hlavě otce" a "V hlavě matky". Pixar cílil spíše na dospělé, a to se mu zaručeně podařilo. Zábava tu je, příběh někdy lehce kulhá, přesto snadno dojde do závěrečného konce. Když si představím někdy svojí hlavu, tak jistě tam mám stejné blázínky jako tady. I když je mnoho žertů podařených, tak po skončení filmu si jich moc nevybavuji. Takže proto moc nevím, co jsem si z filmu odnesl. Chválit animaci u pixaru je zbytečné, vždy je to naanimováno skvěle. Tady snad jen skutečně pochválit, že se Pixar nebál a použil docela hodně vtipů pro dospělé. Ty fungují skvěle. Přes to všechno nevím, zda bych si film pustil znovu. Třeba takové Hledá se Nemo (2003), nebo Toy story (1995) funguje u mě mnohonásobně lépe. PS: Když tak nad tím přemýšlím, tak by mě zajímalo, co jsou moje ostrovy a moje hlavní vzpomínky? (71 %) ()
Smekám nad fantazií tvůrců, V hlavě je neskutečně nápaditý animák. Scénář absolutně nemá chybu, film je vymakaný, zábavný a výborně šlape. Myšlenka, že i negativní emoce jsou důležité, je odvážná, ale zároveň nesmírně sympatická. Možná mi to jen přišlo "moc dospělé" a ne moc pro děti, přestože vtípky byly vždy boží. Každopádně cítím Oscara a za tu originalitu bych to i snímku moc přál (proto také z původně lepších 4* zaokrouhluji na 5*). :) ()
Po čase som sa k filmu vrátil. Je veľmi inteligentne napísaný. To je jeho najväčšou devízou. Disney a Pixar poslednú dobu dbajú na to, aby príbehy mali správny background, boli do určitej miery originálne, ale zároveň, aby hovorili o skutočných veciach. Funkčné aj preto, lebo sa s tým vie stotožniť hlavne dospelý. Pre deti zase potrebný, lebo má Inside Out edukačný charakter. Viem, že sa to asi nedá aplikovať na všetko a na každého, ale ten film bude podľa môjho názoru univerzálny stále. A to sa nie všetkým animákom podarí. Naozaj dúfam, že sa dočkáme po čase pokračovania. A Giacchinov ústredný motív je nezabudnuteľný. ()
Skvělá myšlenka, která ale pro 94 minut nestačí... ()
Som mierne sklamany. Od rezisera Pete Doctera som ocakaval absolutne bezchybnu zalezitost ako boli jeho minule filmy a dockal som len velmi kvalitny film. No hej som kverulant. :) Ustredna myslienka ma velmi nadchla. Vyobrazenie toho, co sa odohrava v hlave mi vzdialene pripomenulo serial Bol raz jeden život, ktory som ako maly s nadsenim sledoval. Bohuzial mi dobrodruzstva, ktore sa odohravaju v hlave nepripadali natolko zaujimave, aby hrali vo filme prim bez podpory nejakeho strhujuceho pribehu mimo hlavy hlavnej hrdinky. Problemom je, ze hlavna hrdinka je sice roztomila, ale je to este len dieta, takze prilis vela zaujimaveho toho neurobi. Skoda, ze sa film viac nevenuje jej rodicom, pretoze rozhovorove sceny kedy sledujeme, co hovoria a zaroven, co si myslia, su neskutocne zabavne, Takychto scen malo byt vo filme co najviac. Vdaka tomuto vsetkemu po prvej uchvatnej tretine filmu trochu dôjde dych a tempo sa spomalí, ale nastastie nuda to nie je a finale znova stoji za to, takze nakoniec davam filmu 4* bez nejmensich pochybnosti. 8/10. ()
Velké očekávání, vyhráli si s tím, ale prostě tomu něco chybí... snad dvojka po aktivaci puberty bude lepší.... ()
Pri príležitosti svojho tisíctristého hodnotenia si nachádzam čas, a pridám po dosť dlhej dobe aj komentár. Týmto by som zároveň aspoň sebe chcel prisľúbiť, že sa budem snažiť písať komentáre aj k ďalším novozhliadnutým filmom. Toto som si pustil, pretože Ajvenhou666 tomu dal plný počet :D. Áno, je to tak, to bol ozaj jediný dôvod, aj keď viem, že on dá 5* hocičomu :D, ale nie :). Animáky až tak zas nie sú úplne mojou šálkou kávy, ale toto bolo pekné, plné emócií a originálne. Takýto koncept fungovania mozgu som ešte nevidel, ale bolo to pekne prepracované a premyslené so zreteľom na vek a vývoj. Určite to stálo za to. ()
Já věděl, že za všechno můžou ňáký postavičky v mý hlavě a ne já. Otázka je, kdo řídí hlavy těch postaviček. ()
nadprůměrný animák, ovšem ne zase tak nadprůměrný, jak to bývalo u Pixaru zvykem.. a oproti očekávané komedii je to spíš děsnej doják.. slabší 4* ()
"Strachu, potřebuji seznam všech potenciálních katastrof, které by se mohly přihodit v první školní den !!" - "Jakoby se stalo !! Jak se píše meteorit ??" ;) ()
Jeden z nejčastějších superlativů dávaný do souvislosti se studiem Pixar, je talent ve vytváření fikčních světů s vlastní nezaměnitelnou stavbou a pravidly. Tyto fikční světy byly pokaždé inspirovány realitou a ohýbaly ji do potřebných tvarů. V hlavě je ale v tomto ohledu konstrukčně o stupeň výš než předchozí pixarovské filmy. Fikční svět V hlavě je vystavěn od píky, protože převádí zcela abstraktní pojmy (cítění, vzpomínky, podvědomí…) do vizuální podoby. Je vázaný na několik konceptů lidského vědomí z psychologie, ty ale v 3D animaci pochopitelně uplatnění nenajdou. Nápaditost, s jakou je realizován, bere dech. Svět uvnitř hrdinčiny hlavy je svým stylem na první pohled rozpoznatelný, rozvrstvený, vtahující a platí v něm řada komplexních pravidel. _____ Ještě náročnější ale muselo být rozvinout v tomto prostředí potřebný dramatický oblouk. Studio Pixar má z minulosti ozkoušenou metodu vsazení známého narativu do nových končin. Příběhy o vykořenění postav z jejich rituálů nebo ztráty blízkého jsou podány v ozvláštňující podobě, která těží z osvědčených formulek, zároveň nám ale dává pocítit jejich účinnost jiným způsobem. Vyprávěním připomíná V hlavě Hledá se Nemo. Je složeno ze dvou paralelních linií (plus třetí o počínání emocí Hněv, Strach a Znechucení), přičemž jedna (Rileyna/Nemova) je poměrně statická, kdežto ta druhá (Radosti a Smutku/Marlinova a Doryna) se sestává z navazujících epizod odehrávajících se napříč fikčním světem. Na rozdíl od Hledá se Nemo jsou ale obě linky vnitřně propojené a neustále se kauzálně ovlivňují. _____ Závěrečné titulky nabízí několik super gagů, mimo ně by ale ztěžka uspěly. Nahlíží do myslí dalších postav, s kterými jsme se v průběhu stopáže seznámili, a ačkoli rozesmějí, ve větší míře by narativ zbytečně fragmentarizovaly. Zakotvit příběh jen v jedné hlavě je součástí mistrné taktiky. ()
Disney nuda. Pixar to pod megakorporací složenou z duhovejch jednorožců nezvládá. Tady geniální nápad pohřbili pod tunou patosu a ošklivou animací. Pro děti do 5 let možná v pohodě, ale Pixar byl vždy ukázkou toho, že animovaný film si užijí všechny věkové kategorie. Asi 1 min z celého filmu byla dobrá a dopovídá tomu, co by člověk čekal - a ta se odehrávala v jiných hlavách, hlavní hlava ve mě vyvolala jen Znechucení (odkdy to je hlavní emoce?). ()
Je skutečně krásné vidět Pixar po letech opět ve formě, cítit z jeho filmu kreativitu a radost z tvoření něčeho neokoukaného a osvěžujícího. Námět i jeho přetavení do konkrétní podoby zaslouží jedničku s hvězdičkou. Oživení emocí jako jednotlivých postav a jejich interakce se skutečným světem "tam venku" je dokonalá. Přesto všechno jsem se nemohl zbavit pocitu, že se Pixar po letech útlumu (doufejme) zatím teprve rozjíždí. Jakoby se tvůrci báli vyždímat obrovský potenciál námětu do poslední kapky a tak vždy jen ukousnou malé sousto úžasného nápadu (a dělají to dokonale), aby si pak o to delší čas odpočinuli v jistých vodách standardního vyprávění, do kterého pouze přidávají malé střípky dechberoucí kreativity. Inside out je v každém případě výborný animák, a že je úspěšný i finančně je jenom dobře, v Pixaru by se zase mohli přestat bát vymýšlet originální filmy. 8.5/10 ()
V hlavě je silně smutný příběh. Má dcera měla skoro depku a já byl nasranej, že jsem ji na takovou hloupost vůbec bral do kina. A to mám ještě štěstí, že vydržela až do konce, který byl velmi srandovní, leč sémě bylo zaseto a smutek převládl. Rodina sedící o dvě řady níže dopadla hůř. Dítě se jim při jedné scéně totálně rozbrečelo a nakonec musela celá rodina odejít předčasně z kina. Ne vůbec to nechápu, proč píšou rodinné, když je to z velké části thriller? Pár vtipů a dobrý hudební doprovod a to jsem se rozmýšlel, zda nedat jen jednu hvězdu. Nejhorší film tohoto roku, který jsem viděl v kině. ()
Reklama