Obsahy(1)
Štylisticky vycibrená dráma o ťaživom dedičstve minulosti a hľadaní vlastnej identity. Skôr, ako sa osemnásťročná novicka Anna stane mníškou, musí navštíviť svoju jedinú žijúcu príbuznú Wandu, o ktorej existencii pred tým netušila. Wanda je komunistka a sudkyňa, ktorá v päťdesiatych rokoch neváhala posielať ľudí na smrť. Stretnutie s ňou Anne odhalí jej rodinné tajomstvo, skutočný pôvod i pravé meno, rovnako ako pokušenia a možnosti sveta za múrmi kláštora...Film bol ocenený Oscarom a viac ako šesťdesiatimi ďalšími cenami. (STV)
(viac)Recenzie (213)
Vizuálne podmanivé, kamera bola tiež zaujímavá, ostré kontrasty v niektorých momentoch zaujali, ale že by to bolo to najlepšie čo sa v Európe, respektíve vo zvyšku sveta za rok 2014 urodilo ? Asi nie. Príbeh mal síce silnú tému vysporadúvania sa z minulosťou a ako som už spomenul zaujal najmä vizuálne, ale mňa to neodrovnalo tak, ako som po nadšených ováciách zo všetkých strán čakal. Zisk Oscara s prihliadnutím na nomináciu skvelého Leviathana nechápem. 80% Kino Lumiere ()
Co z toho, že jde o kamerovou delikatesu, když je příběh nudný (ano, i v 80 minutách dokáže nudit). Tady si někdo zase hrál na to "velké umění", které mi vždy jde tak proti srsti. ()
Opäť raz Poliaci, ich vzťah k Židom počas vojny a trochu aj vzťah k ich majetkom. Poliaci s odvahou vyťahujú svojich kostlivcov zo skrine, aj keď je to už cez 70 rokov, a v tomto filme doslovne. Mladé dievča vo veciach nemá jasno, podobne ako to staršie dievča, jej teta a je z nich podarená dvojica. Vizuálne kompozície pôsobia viac ako príbeh a keby ten občas neviazol, bolo by to o hviezdu viac. Ale aj tak príjemné prekvapenie oproti môjmu očakávaniu, pretože som na začiatku filmu odhadoval, že ho ani nezvládnem. ()
Krasne zpracovane, ovsem dosti ohrane tema. Kdybych mel hodnotit objektivne, bude to za 4*. Remeslne temer dokonale - atmosfera 50. let pohlti. Herecky kvalitni standard. Pokud vas, stejne jako me, nebavi koukat po ste na tema vyrovnavani se se spolecenskymi povalecnymi traumaty (zide,sudety,komunisti,...), zbude vam z tohoto filmu jeste druha dejova linka: pribeh Wandy, ktera poslala z pozice komunisticke soudkyne na smrt nekolik lidi a nyni se propiji k lidskosti. Mnipout nastavajici jeptisky, titulni Idy, ktera pozna kus sve minulosti i zivota mimo zdi klastera, je vsak celkem komorne upozadnena. ()
Dve hvezdy za odvahu tocit na cernobily film a jeste ve formatu 4:3. Ani na nekolikaty pokus jsem nebyl schopen dostat se v tomto umeni dale jak do cca dvacate minuty...cesta k polskemu filmu je mi stale zapovezena. (samozrejme krame Sexmise" a nekolika dalsich vyjimek...) ()
Teda co se týče vizuální stránky tak to je prostě masakr. Dnes již netradiční formát 4:3, perfektní kompozice, super hra se světlem, sound-desingn prostě boží. Co se týče opravdu vizuální stránky tak perfektní. Příběh je silný a vážný, ale teta Idy to občas dobře zabije a člověk se i pousměje. ()
Krásně natočené, ale zápletka je nudná. Za celou dobu se ve filmu objeví jenom jediný úsměv. S dialogy taky scenárista šetří jako s toaleťákem za komunistů, podle mě měl scénář všehovšudy tak deset stránek. ()
"Neznal jste rodinu Lebensteinů? Žili tady před válkou. Židé? Ne, Eskymáci"...Židovka jeptiškou a Polák katem...Ale muselo to být opravdu černobílé a ve formátu 1.33 : 1, aby to temnýma očima Idy řvalo zplna hrdla - aaaarrrrtttttt? ()
vizuálně opravdu úchvatné! ve filmu snad není vteřina záběru, který by nebyl kompozičně vymyšlený do posledního detailu. ještě teď slintám. ()
To je tak strašný umělecký umění, že se na to nedá koukat. Zaujala mě pouze kamera, která je v dnešní době v neobvyklém formátu 1,33:1, kde se povětšinou vše podstatné odehrává v dolní polovině, až třetině obrazu. Zvláštní a zajímavé. ()
Zvláštní dvojka na výletě do minulosti, který asi té mladší měl otevřít oči...těžko říct, co jsem si měl přesně z toho příběhu odnést. Faktem ale je, že těch 80 minut bylo vtahujících. ()
Ten tvůj Ježíš miloval lidi jako jsem já... Na Idu Pawla Pawlikovského (Moje léto lásky) se především pěkně kouká: Kamera loví odlesky černobílého transcendentna, cílí v úzkorozchodném formátu 4:3 zpravidla vysoko nad hlavy představitelů a střechy a vymalovává jen samé dokonale fotogenické, neutěšené obrázky pokrytecky kaťáckého Polska. Základní koncept příběhu o cestě židovské jeptišky a židovské prokurátorky Krvavé Wandy do minulosti, s níž se každá vyrovnala dle svých možností, je potenciálně bohatý a z velké části též dobře vyčerpaný. Dynamika i dialektika postav se drží psychologicky i výrazově sympaticky nízko. Permanentní bezvýrazné vejrání hlavní hrdinky do prázdna má nejspíš odkazovat na duchovní klid, odkrývaná minulost hrdinek se netýká jen jich samých, nýbrž pěkně odkazuje na kolektivní, umrlcem páchnoucí válečné hříchy. Krystaličnost příběhu ale skoro naneštěstí neumožňuje sympatickým postavám vymknout se osudu a směřuje je k vyústění, jemuž lze sotva něco vytknout - bohužel. Co jste to hráli? / Naïma od Coltranea. (Též Bestarostná dívka; 2019) ()
Obrazově perfektní od první chvíle. Ida je sice středobodem vyprávění, ale její teta Wanda strhává pozornost minimálně stejným způsobem. Sice se mi nepozdával konec filmu, ale když někdo takhle suverénně dokáže podat příběh, beru to jen jako můj problém. Sláva filmu, který vypráví především obrazem. ()
Jednoznačně nejlepší polský film, co znám. Krásný v každém detailu, záběru a obraze. Mistrovské dílo. ()
[3,5*] "Ida" je skutočne akousi poctou vrcholným filmom 60. rokov. Miestami z toho cítiť až bergmanovského ducha, samozrejme pokiaľ práve nevystupujú do popredia nejaké typicky socialistické reálie. Aj hlavná hrdinka Anna je ako vystrihnutá z Bergmanovho filmu. A hoci je jej predstaviteľka (Agata Trzebuchowska) naozaj veľmi pekná, väčšinu filmu som mal nutkavý pocit, že hrať veľmi nevie. A to je asi najväčšia chybička krásy tohto filmu. Zase jej teta Wanda, to je niečo úplne iné, tam som bol herectvom jej predstaviteľky (Agata Kulesza) unesený a aj postava to bola veľmi zaujímavá. Mimochodom, čo to mala Anna s očami? Tá čiernota bola dosiahnutá nejakými kontaktnými šošovkami? Občas to bolo až desivé! Aby som zhrnul svoje dojmy, film mi sadol svojim pokojným plynutím, pričom tragika a dramatickosť boli väčšinu času skryté v hĺbke, aby v tých správnych momentoch znenazdania vyplávali na povrch. Vyzerá to tak, že takto kvalitné a žánrovo čisté filmy vedia v dnešnej dobe v našom regióne nakrúcať len Poliaci. Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. ()
Ida je úžasná a u toho taky končí. Těch úžasných záběrů je tam až moc (skoro všechny jsou umisťované na zlatý řez, což časem ale začne vytáčet), dialogy až moc dávají smysl a finále až moc nechává spadnutou čelist (možná víc ateistickým Čechům než katolickým Polákům). Ida se ničí sama svou perfektností. Do detailu dotažený snímek jak příběhově, tak výtvarně, ale strohý. Emoce tu zajišťuje postava Wandy, která je ve výsledku mnohem zajímavější a přitažlivější než Ida. Nevadí tu póza, s jakou film předstupuje před diváky, vadí tu jeho odcizenost. ()
Ukázněnej styl povětšinou statických černobílých kompozic zhusta využívajících zvláštního formátu umožňuje divákovi prožívat spolu s Idou všechny její "poprvé" prostřednictvím prvních použití jistých formálních prvků. Namátkou, na co si ještě pamatuju: první pohyb kamery při příjezdu do města, první zabírání Idiných rudých vlasů tak, že vypadaj tmavě - a maj tak stejnou barvu jako Wandiny vlasy - právě po Wandině smrti (možná až po prvním styku - nevim). ()
IDA hledá žIDA. ()
Působivý film. Ať už příběhem, tématem, vyzněním či svou atmosférou. Ono to dějově nic složitého nebylo, ale síla filmu spíše spočívala v postavách a jejich rozdílných charakterech, který se pod tíhou událostí měnily, až dospěly k nevratným důsledkům. Obě hlavní herečky své postavy zvládly na výbornou a i komornější pojetí filmu svědčilo. Líbilo se mi, že film nesoudí, nechává to čistě na divákovi. ()
Krásný a milý film.... ()
Reklama