Réžia:
Jean-Luc GodardScenár:
Jean-Luc GodardKamera:
Raoul CoutardHudba:
Maurice LerouxHrajú:
Michel Subor, Anna Karina, Jean-Luc Godard, Henri-Jacques Huet, Georges de Beauregard, Gilbert EdardObsahy(2)
Počas alžírskej vojny sa Ženeva stáva bojiskom, kde si na neutrálnej pôde vybavujú svoje účty rôzne tajné organizácie. Francúzsky dezertér Bruno má za úlohu zabiť arabského prostredníka, aby dokázal, že nie je dvojitým agentom. Stále však váha a pochybuje a pritom sníva o úteku do Brazílie s krásnou Veronikou. Aj ona však má svoje tajomstvá... (RTVS)
(viac)Videá (1)
Recenzie (26)
26 ročný "vojačik" proste žije naplno. Stretáva sa s krásnou babou, s ktorou vedú dialógy o umení a živote a možno sa aj milujú. Popritom má na starosti odstránenie istej nepohodlnej osoby, ale vždy mu do toho vpadne nejaký náhodný okoloidúci alebo cyklista a z vraždy nič nie je. Je to Francúz, ale užíva si krásy Ženevy a jej jazera. A keď ho mučia, tvári sa ako keby jeho obľúbený futbalový tím prehral zápas. No a do toho nás Godard obšťasňuje namiesto záberu a protizáberu divokými švenkami, až máte dojem, že sledujete vážne záber a protizáber. Finále je celkom divoké, ale množstvo deja (na ďalšiu cca polhodinku) je zhrnutého v audiokomentári hlavnej postavy. Pre tých, ktorí hľadajú niečo zrozumiteľnejšie od Ggodarda absolútne ideálne a pripomínajúce Na konci s dychom. Vojačik sa mi páčil asi o chlp viac. 70% ()
S panem Godardem jsme si ani napotřetí příliš nesedli, a přestože téma je jiné, film mi až příliš připomínal U konce s dechem s Belmondem, jak typem hlavních hrdinů, tak způsobem vedení dialogů, ale částečně i dějem. Takže z nadějné látky se nakonec vyklubal slabší průměr, poněvadž i ty rádoby chytré fráze se člověku brzy oposlouchají. ()
Odvážný film, nijak mě nepřekvapuje, že byl zakázán. Válka, nájemné vraždy, mučení, střety ideologií a rozhovory o umění - filmu. Přestože vyprávění a některé stylistické postupy jsou tradičně nekonvenční (autorův rukopis je znát), tak bych řekl, že se jedná o docela formálně umírněného a srozumitelného Godarda. Filmu není mnoho co vytknout. Mě osobně téma trochu míjelo (už kvůli tomu, že tomu konfliktu příliš nerozumím) a pacifismus si do hlavy vtloukat nemusím, ten už tam je. ;) ()
Vojačik je typický produkt šesťdesiatych rokov. Godard v ňom experimentuje s formou vyjadrenia, prezentuje vlastné videnie sveta, problémy necháva otvorené, vo výrazoch je pomerne chaotický a celým filmom prestupuje absencia zodpovednosti voči konečnému užívateľovi - divákovi. To je spoločné mnohým slávnym režisérom, ktorí sa dve hodiny "nimrajú" vo svojich pocitoch, démonoch a fóbiách, hrajú sa ako malé deti a divák sa buď zmieri s tým, že nič nepochopil alebo pristúpi na režisérovu hru a pokúsi sa interpretovať to, čo si interpretáciu ani nevyžaduje. Celkovo považujem Vojačika za inertný film, ktorý prejde mojou mysľou bez toho, aby zanechal nejakú stopu. ()
Prvních 20 minut bylo fajn, pak nastala strašná nuda (vlastně nejnudnější byly bůhvíproč scény s Veronikou - a teď to neberte špatně, ženská je to hezká, ale taky se jí kromě té krásy podařilo mě znudit), ale nakonec to pak přece jenom ušlo. Pár zajímavých myšlenek se tu objevilo a i když to koncepcí poněkud připomíná U konce s dechem, tak to až tak nudné nebylo. A jedna věc mi tu připomněla Alphaville. Jinak mi teda Vojáček připadá jako takový Godardův lepší průměr, sice se zajímavým tématem, ale nijak výrazně zpracovaným. 3* ()
Galéria (8)
Fotka © 39. Letní filmová škola
![Vojačik - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/157/841/157841907_5235e7.jpg)
Zaujímavosti (4)
- Jean-Luc Godard ve filmu režíroval svou ženu Annu Karinu. (Duoscop)
- Jelikož v době natáčení neměla Anna Karina 21 let, musela za ní smlouvu podepsat její matka. (Duoscop)
Reklama