Réžia:
Darren AronofskyScenár:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Clint MansellHrajú:
Sean Gullette, Mark Margolis, Ben Shenkman, Ajay Naidu, Stephen Pearlman, Clint Mansell, Lauren Fox, Ari Handel, Scott Franklin, Oren Sarch, Lloyd J. SchwartzObsahy(2)
Max je geniální matematik, který dokáže spojit svou jedinečnou mysl s nejnovější technikou. Za pomoci vlastnoručně sestrojeného přístroje se pokouší zjistit, zda se nějak nedá předpovědět hodnota akcií na burze. Jeho skutečné cíle však míří ještě dál a chce pochopit nepochopitelné. Jeho aktivity začnou brzy zajímat představitele ortodoxní židovské sekty a vysoce postavené lidi z Wall Street... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (720)
Už ve své prvotině ukazuje Aronofsky svou zálibu ve stresování diváka, kterou krátce pohřbil v impotentním Requiem za sen a později dotáhl téměř k dokonalosti v Černé labuti. Rozklad osobnosti je pro něj zjevně velkým lákadlem; posedlý matematik Max Cohen je až groteskní postavičkou, jejíhož číselného démona umocňuje neútulná počítačová kobka s celým stádem zámků na dveřích a zjevná paranoia (černobílá kamera a rozhopsaný minimalistický obraz tentokrát plní účel beze zbytku, byť ke konci už tvůrcům poněkud ujížděla ruka). Slušná magořina. ()
3,14 __ Atmosfericky nejlepší Aronovsky, kde se mi hodnocení v průběhu střídalo jako na horské dráze. Dostal jsem se k pětoi hvězdičkám, ale následně spadl třeba ke dvoum, takže dávám zlatou střední cestu v podobě hvězdiček tří. Na to, jaké měl Darren prostředky a omezení s emu povedlo natočit opravdu výborný nezávislý film s atmosférou, kterou může závidět i někdo jako je Lynch. ()
Je genialita darem nebo prokletím? Jaká je hranice mezi ní a šílenstvím.. ? Jak chutná zakázané jablko, touha po poznání, která nutně zapříčiní vyhnání z ráje nevědomosti? Poznání, jenž přinese moc, jenž přinese bezmoc? Postavení na hlavu výroku "vím, že nic nevím". Vím všechno, prozření, bílá. ()
V tomhle filmu nám Aronofsky ukázal v čem jsou jeho trumfy. Je to střih, kamera, hudba a schopnost naatočit příběh velmi dynamicky. Poté nám to v plné palbě ukázal v Rekviemu. Zvláštní dík rejžovi je za zařazení písně Angel. ()
Téma tak blízké, až zamrazí. Magické opojení číselnými řadami 1, 3, 6, 1, 6, 3, 1, 9, 9, prvočísla, spirály, fraktály, kabala...kdo ví, ví, že nic neví. A filmově je to snad ještě lepší. 2 Dadel: nemyslím, že by to DL zvládl, aniž by se z toho zbláznil:-) Myslím ještě víc, než už je ()
Debut Aronofskyho dopadl přesně tak jak jsem si myslela- výborně. Ale nedám plný počet hvězdiček protože mi matematika a numerologie prakticky nic neříká, takže jsem pochopila jen pramálo... ale myšlenku to má,tu snímku nelze upřít. ()
Tak tohle nebyl film pro mě. Jakýsi pseudoumělecký snímek, který není ničím jiným, než průhledným a hlavně laciným útokem na divákovo vnímání, které se snaží zahltit tak, aby byla zamaskována absence jakékoliv (hlubší) myšlenky. Vizuálně je to rozhodně zajímavé, nazvučené je to taky skvěle, ale fakt, že mě tikot v hodin v kavárně zaujal na celém filmu asi nejvíc, není pro Aronofskyho zrovna lichotivý. Vypněte si zvuk a koukejte jen na obraz, popřípadě obráceně (z nudy jsem zkusila oboje) a možná si řeknete, že to nebylo zabitých (díkybohu jen) 80 minut. 1/5 za Mansellovu hudbu ()
Mé třetí setkání s mistrem Aronofskym dopadlo potřetí stejně. Neustále mi otráveně padala hlava, ačkoli jsem se před počátkem projekce cítil čilý, ale příjemného spánku mi opět nebylo dopřáno. Účelně nasazená nervní hudba mně vždy probudila do pomateného citování stále stejných frází ze stále stejně zrnité obrazovky. Hru s čísly jsem vždy považoval za zábavu, ale po zhlédnutí tohoto snímku na chvíli raději nebudu řešit ani sudoku na záchodě, aby se mi v palici taky něco nepřeházelo. ()
naprosto depresivní, brilantně psychedelická matfyzácká onanie, kterou buď hned vypnete, nebo se necháte unášet černobílou spirálou čísel, geniálních střihů a obrazů... buď tomu přijdete na chuť, nebo prostě ne. 80% ()
Tady asi není třeba komentářů, podle mě bylo vše řečeno v obsahu od "vincenta". Ale také je možné, že jsem film pochopila jinak (tedy nepochopila). Stále se nemohu rozhodnou mezi dvěma výklady. 1. Když má někdo dar vědění (ale opravdového vědění, o kterém se nám ani nezdá) je to pro něj spíše břímě. A lidstvo ještě nedospělo do fáze, kdy by tento dar umělo použít. A obávám se, že k němu jen tak nedospěje. Viz reakce náboženské skupiny a nadnárodní firmy. 2. Mozky geniálních matematiků mají bohužel i své "mouchy - nežádoucí vedlejší produkty". (3.)Také je možné, že odpověď je "42". ()
Darren Aronfsky patří mezi výjimečné filmové tvůrce současnost a svou pověst potvrdil již ve svém debutu Pí. Aneb jak se za minimální rozpočet dá natočit geniálně znepokojující film... ()
50% - Psycho je to pěkný. Chlápek sužovaný mnoha psychickými problémy, hledající řád věcí v číslech. Černobílé zpracování může navodit celkem slušné pocity úzkosti a deprese. Chyběl mi však nějaký spád, chyběla mi pochopitelnější pointa, chybělo mi toho vlastně dost. Být to delší, asi bych u toho sedět nevydržel. Sorry Darrene, ani Fontána, ani Pi mě nezasáhly jak měly... ()
Aronofskyho celovečerní prvotina nám přináší ve svém rukopise celou řadu náznaků režisérovi pozdější tvorby. Práce s psychologií hlavní postavy se všemi těmi pocity stihomamu, fyzické bolesti a závislosti na lécích. Člověk strádající fyzicky i duševně. Obětování svojí lidské podstaty nějakému vyššímu cíly, který je z jiného úhlu pohledu iracionální. Je to zobrazení chorobné závislosti, která je spojená s myšlenkou slepého osobního přesvědčení příp. potřebou seberealizace. Člověk postupně upadá do pasti vlastního myšlení. V určitou dobu již není cesty zpět a závislost člověka zabíjí. Objevují se tu některé nápadité prvky ve snímání kamery společně se surrealistickými záběry v momentech duševního vyšinutí. I tyto prvky jsou v dalších režisérových filmech dále rozvíjeny a obohacovány.________ Postava geniálního matematika je skvělým typovým příkladem pro ukázku výše zmíněného. Vězení vlastního intelektu se může stát zhoubným stejně fatálně jako závislost na drogách. Černobílá kamera nám dokonale vykresluje mrazivě technokratický svět, ve kterém Max Cohen žije. Jen takto vyobrazený svět nám umožní pochopit problematiku jeho osobnosti. Náznak dobrého konce, kdy matematik rezignuje na svoje bádání, se odlišuje od většiny Aronofskyho hrdinů, kteří svoje traumata často nepřežívají. Tenhle film má obdobné kvality jako pozdější Aronofskyho filmy, pouze svým tématem nezasahuje masové publikum. To ale naštěstí nebylo a není režisérovým primárním cílem. I proto jsou jeho filmy o tolik jiné než ty ostatní v současné produkci. Mně se film rozhodně líbil. Nakonec dávám 4 hvězdy, protože jinak bych musel dávat 5 hvězd všem Aronofskyho filmům a to zase nechci. :-) 84% ()
Pokud bych měl za úkol například na obálku filmu něco předeslat, muselo by to být něco jako: Varování, matematicko-technické vzdělání se nedoporučuje... Protože pak se dá název filmu interpretovat jako první dvě písmena jednoho krásného nasprostlého českého slůvka. Z obsahu filmu bychom si mohli vzít spousty ponaučení, jako třeba, za všechno může rabín, za vším hledej asociála protože k němu mluví bůh, lobotomie je dokonalým lékem a nebo že byznysmeni jsou pěkný mafiáni (no, tam to není daleko, že :)). Většinu nekonečné délky filmu (ano, těch 80 minut se mi zdálo nekonečných) jsem si říkal, jak moc by to autorům vzalo vítr z plachet, kdyby operovali například v sedmičkové soustavě místo desítkové; to by to tak cool nevypadalo. Ale né, když to mám vzít matematicky, mělo by to být všechno v dvojkové soustavě; pokud možno v doplňkovém kódu, jako to užívají ty ožívající počítače (to by mě zajímalo, jestli jim to ožívalo třeba v Matlabu, bych ho reklamoval za obcházení operačního systému :)) Tak, jistě mi můžete říct, že to beru moc vážně - a ano, je to tak. Protože problém tohohle filmu je, že se tváří vážně, ale přitom je to tak strašná pseudoartová srajda, že to málem ani nejde pojmout. Smysl to nedává, atmosféru to nemá, bere se to hrozně vážně, ale co je fakt nejdůležitější a nejhorší - je to taková nuda, že to z 80 minut udělá peklo na zemi pro kohokoli, kdo se pokusí nad něčím pozastavit. PS, dopsáno po prolétnutí ostatních komentářů... Komu se tohle může jevit depresivní, ten se asi s depresí potkal jen v brožurce od jehovistů. Depresivní náladu tady chytíte leda z pozorování asociality hlavního hrdiny... ()
Hudba dokonalá, ale nesedělo mi až příliš mnoho věcí. Tak například... Černobílý obraz mi přišel naprosto zbytečný ("Requiem za sen" je laděn do modré a výsledná depresivní stísněnost se nijak neliší), herci (s výjimkou Seana Gullettea) naprosto prkenní, scénář místy nedomyšlený a konec až příliš zvláštní (rychlý, diskutabilní a se stejným množstvím nezodpovězených otázek jako na počátku). "Requiem" a "Fontána" ode mě mají čistých pět hvězd, "Pí" to však na více jak na dvě až tři nevytáhne. P.S.: Snad to není ovlivněno tím, že nenávidím matiku.:-) ()
Aronofsky ma ešte nikdy nesklamal, čo je aj tento prípad. Ide o príbeh geniálneho matematika, ktorý sa snaží objaviť univerzálny kód, ktorý by dokázal nielen predpovedať hodnoty akcií na burze ale aj vysvetliť podstatu prírodných zákonitostí. Film predostiera teóriu ohľadom hypotézy, že všetko na svete sa dá popísať číslami, a kde sú čísla je aj vzorec, snaží sa tak uchopiť podstatu zlatého rezu. Čiernobiele prevedenie spolu s hudobnou vložkou umocňuje psychedelickú atmosféru, ktorá má naozaj svoje čaro. Židovská číselná teória už bola na hrane, ale tu ide o čisto subjektívnu záležitosť. V každom prípade film navodzuje zaujímavé filozofické otázky, na ktoré sa snaží svojim "matematickým" spôsobom hľadať odpovede. Čo si z toho divák zoberie a ako v sebe tieto filozofické otázky spracuje je už individuálne, a práve v tom má snímok svoju najväčšiu hodnotu. Rozhodne je o čom popremýšľať. Ďalší poznatok, ktorý mi film dal je, že niekedy, za určitých okolností, dokáže byť liekom aj obyčajná vŕtačka. :) 85/100 ()
Roztomilá schíza, nepřinášející ovšem oproti svým "pravzorům" (Tetsuo, Mazací hlava, atd) nic vyloženě objevného. Příliš "parodické" svým příběhem na to aby se člověk utopil v hnisu dusivé atmosféry (konspirující židé vs. všudypřítomní burzovní makléři... ehm), leč zajímavé a nenudící. A samozřejmě také s vynikající obrazovou, střihovou, i hudební složkou. 8/10 ()
Forma rozhodně zvítězila nad obsahem, ale to je vlastně jen dobře. Jen tak na okraj, je roztomilé vidět 5 a čtvrtkovou disketu jako hit moderní technologie. ()
Pí je prostě taková skoro-iintelektuální hříčka ... film téměř bez děje, zorientován na strohá fakta, s drsnou pointou. Vše stojí na one-man show matematika, který balancuje na hraně mezi věděním a "numerologií". A také mezi migrénami a šílenstvím. Vše je snímáno syrově černobíle (chvílemi i zrnitě), do toho hraje velmi divná elektronická hudba, jejíž jeden motiv se opakuje až moc často, což samozřejmě souvisí s budováním atmosféry. Stavy hlavního hrdiny jsou ukazovány s hutnou avšak drásavě pozvolnou gradací (zvukový mix v tomhle filmu dělá divy) a s rychlou stagnací, což tvoří velké procento celkové atmosféry. No a pak tu jsou náznaky budoucích vychytáveček páně režiséra - obzvlášť opakující se scéna s prášky a injekcí. Pí je hodně tísnivý film, také hodně depresivní, jsem dokonce přesvědčena, že je to o fous větší psycho než Requiem za sen. Každopádně se jedná o originální dílko jedinečného filmového tvůrce. ()
Mal som tu komentár z roku 2012, kde som písal, že som to pochopil, ale ten komentár bol strašný bullshit, tak teraz neviem. ()
Reklama