Réžia:
Vincent GarenqKamera:
Renaud ChassaingHudba:
Erwann KermorvantHrajú:
Gilles Lellouche, Charles Berling, Florence Loiret Caille, Laurent Capelluto, William Bourdon, Sarah Suco, Jean-Paul Raths, Eric Naggar, Grégoire Bonnet (viac)Obsahy(1)
2001. Novinář Denis Robert upozorňuje na neprůhledné fungování bankovní společnosti Clearstream, čím způsobí otřes ve světě financí. Na cestě za pravdou rozplétá „Aféru afér" a setkává se se soudcem Renaudem Van Ruymbeke, odhodlaným bojovníkem s korupcí. Společně se dostávají na kloub politicko-finančních machinací označovaných jako „Aféra Clearstream", které otřesou pátou republikou. (Festival francouzského filmu)
(viac)Videá (1)
Recenzie (6)
Bojovník za pravdu Denis Robert a soudce Renaud Van Reyumbeke kteří odkryli jednu velkou neviditelnou ruku trhu. Tohle byla jedna z největších afér bankovního sektoru, propojených s nadnárodními koncerny a politiky v historii Francie. Jestli bych nenarazil na tento film tak bych ani nevěděl o nějaké aféře Clearstream. Na takové filmy je radost se dívat, za prvé se vzděláte, dozvíte se o tom jak tyto machinace fungují a kdo za ním stojí a za druhé podíváte na kvalitní podívanou. Takové a jiné aféry najdeme po celé Evropě, jenže málo kdo o nich natočí film nebo dokument. Režisér kopnul hodně hluboko, až do tenkého střeva, kde narazil na ty, kdo tahají za nitky. Ke konci už mě to docela nudilo, nějak to nebylo napínavé a tenhle film je v sekci thriller, a čekám že to napětí tam bude, za mě 4*. ()
Tak klasicky francúzske, teda obyčajné, zrozumiteľne podané tak, aby pochopil aj idiot. Áno, takto sa to robí. Záverečná pointa je dokonalým odrazom vykreslenia morálky ľudí, ktorí sa chcú udržať pri moci, respektíve moc všemocným spôsobom získať. ()
Jedná se o typickou ukázku čistokrevné francouzské filmařiny, kde není ani jeden záběr, ani jedno slovo navíc. Příběh je srozumitelný i pro ty, kteří o této aféře nic nevědí, byť otřásla celou Francií. Já ocenil především jednoduchost v oblasti postav, protože podobný filmy ti náhážou na začátku příběhu celou armádu postav a pak aby se v tom prase vyznalo. Tady od začátku jedeme na koleji s Denisem Robertem a k němu se postupně nabalují další postavy, tak jak se posouvá vývoj aféry. Scénář jasně vede diváka k soucitu se situací novináře Denise Roberta a solí mocipány jak jen to jde, obecně s tím nemám problém už jsem si zvykl, že fr. filmy jsou směrem doleva, podstatný je pro mě zážitek a ten byl silný a filmařina a ta byla výtečná. ()
Ultimátní finanční thriller z "odvrácené tváře nadnárodních koncernů" o několikaletém rozkrývání toku peněz a s dobře tuctem postav. Přesto je to přehledné, ve zběsilém tempu, napínavé, plné zvratů a skvostně zahrané. Ovšem i tak s tím mám velký problém; chybí tomu odstup. Znáte ty propagační kecy skrze poplácávání se po zádech herců a režisérů při uvedení filmu a jak o dekádu poté jsou mnohem sdílnější i upřímnější, co si o daném filmu a jeho vzniku myslí? Tak tohle je to samé, jelikož jde o případ, který má dodnes tolik zásadních neznámých, že to chce čas, aby vše vyplavalo na povrch. Je to jako vidět první poločas fotbalového zápasu, po kterém hosté vedou jedna nula a pak nevidět druhou půli, ale vědět, že domácí vyhráli tři ku jedné a to i díky jedné penaltě. Ale už nevíte nic o průběhu toho poločasu, zda ta penalta (ne)byla oprávněná, jak kdo hrál, zda výsledek v tabulce pomůže "v druhém plánu" i někomu jinému, zda to (ne)bylo s kapříky, kdo z bafuňářů a sázkovek na tom měl jaký zájem... Aféra Clearstream je přesně taková. Chtělo to nechat jí dekádu či dvě uležet, aby se více lidí nebálo promluvit, byla jasná motivace zainteresovaných, objevil se alespoň nějaký důkaz apod. Opakuji však, že čistě ze žánrově filmového ohledu tomu nelze vyčíst ani ň, pokud překousnete "typicky francouzsky levičáckou" stylizaci Roberta do mučednické role oběti zlovůle mašinérie státní moci, kdy ruka soudní ruku finančních institucí myje. A on celý ten soudní aspekt aféry byl postaven spíše na tom, zda investigativní novinář může dělat kategorické obviňující závěry, když nemá konkrétní důkazy, ale čistě jen podezření (jakkoli důvodná) a nechce odkrýt své zdroje? Nebylo to tedy ani zdaleka tak černobílé, jak je to podáno zde, ale to jsme zpět u toho rozporu realita a fakta versus požadavky na žánr. ()
Nějak jsem se ztratil v postavách, komplotech, zakázkách, smazaných účtech a vůbec všem tom bankovním bordelu, takže mi pozornost povážlivě klesala. Jo, je to pěkná ukázka zasraného systému, kdy si běžný člověk neškrtne, pokud jde proti kolosu, ale zpracování mohlo být lepší. 70% ()
Galéria (18)
Zaujímavosti (2)
- Při návštěvě nakladatelství („Les Arenes“), které ve skutečnosti sídlí v Paříži, je za dveřmi vidět belgický autobus TEC. Některé scény se natáčely ve Valonsku, aby se využily některé daňové úlevy. (Johnny.ARN)
- V redakci deníku Libération, kde se děj odehrává v roce 1995, je k vidění kniha „Au coeur des révoltes arabes“. Tato kniha byla vydána až v roce 2013. (Johnny.ARN)
Reklama