Réžia:
Antti J. JokinenKamera:
Rauno RonkainenHudba:
Pessi LevantoHrajú:
Krista Kosonen, Lauri Tilkanen, Pirkka-Pekka Petelius, Tommi Korpela, Leea Klemola, Seppo Pääkkönen, Johannes Brotherus, Elina Knihtilä, Tiina Weckström (viac)Obsahy(1)
Finsko roku 1944. Země je zmítána laponskou válkou, německo-finským konfliktem na sklonku druhé světové války. Helena, porodní "bába", které členové její malé komunity přezdívají Divoké oko, potká nacistického důstojníka Johanesse Angelhursta. Mladou dívku záhadný cizinec okouzlí, a tak ho následuje do zajateckého tábora, kde začne pomáhat jako polní zdravotní sestra. Pro Angelhursta je Helena jiná než ostatní ženy a oba se do sebe vášnivě zamilují. Ani jejich spalující láska ale nedokáže vymazat traumatické zážitky z války, které důstojníka pronásledují, ani příšerné tajemství skrývající se za zdmi tábora. Když pak válečná vřava oba milence rozdělí, domluví se, že se setkají v odlehlé chalupě, kde spolu zažili nejšťastnější chvíle. Na konci války nasadí Helena a Johannes své životy a podstoupí obrovské utrpení, aby si k sobě vybojovali cestu. Jejich touha přežít je natolik silná, že se vyhýbá jakýmkoli morálním očekáváním. (Cinemax)
(viac)Videá (2)
Recenzie (20)
Tak nějak nevím, co si vlastně myslet, protože můj pohled je zatížený předchozí četbou knihy, takže jsem příběh dopředu znala. Tvůrci příběh značně zjednodušili a osekali o většinu vedlejších postav a všechny vedlejší zápletky a komplikace. Zůstal vlastně jen banální milostný příběh dvou lidí stižených válkou. Abych řekla pravdu, tak mám pocit, že ani nevím, čím tvůrci zaplácali ty dvě hodiny, když skoro nic neřekli ani o oněch dvou hlavních postavách, o jejich traumatech - Johannesově válečném a Helenině vyděděneckém. ()
Je to ďalší výborný vojnový film v podaní fínskej kinematografie. Ak sa mu chcem trocha venovať po historickej stránke, musíme si odmyslieť tu romantickú vsuvku a tak mi z filmu veľa neostalo. Táto časť tzv. Laponskej vojny bola pre obyvateľov tejto časti Fínska tou najstrašnejšou morou. Na rozkaz Hitlera, ktorý sa chcel Fínsku pomstiť za akt prímeria so Sovietmi, ostalo v Laponsku pri ústupe nemeckej armády, len spálená zem a ľudské utrpenia. Táto časť vojny je veľmi dobre zobrazená vo filme Vojna v severnej Európe, 2007 ale predovšetkým jeho druhý diel pod názvom Spálená zem. Niekoľko krát sa vo filme premietla otázka vytváraných zmiešaných vzťahov medzi miestnymi fínskymi ženami a nemeckými vojakmi. Po vojne sa do Nemecka dostalo len pár týchto žien so svojimi deťmi, ostatným (okolo 700 žien) ostali vo Fínsku len oči pre plač. K vysvetleniu tejto otázky je spracovaný výborný film Dva životy, 2012. ()
viac dramatické , ako "romantické". Troška rozkúskované, troška nedotiahnuté. Nepasoval mi tam ten "fínsky likvidátor" ... a dosť povrchne bol riešený druhy hlavný predstaviteľ (Lauri Tilkanen). Zdá sa, že knižná predloha predči filmové spracovanie. Dosť ma zarazila záverečná poznámka o "nechcených deťoch a mamách" (okolo 700) z tohto obdobia zo strany fínskej vlády.. Kurnik šopa !!!! ()
Prostě to nefunguje. Nejde si najít cestu k postavám, jako by tam chyběla jakákoliv lidskost, i když se o ní tu a tam mluví. Všudypřítomná krutost, drsnost, ale přesto nepřichází žádný kontrast k ní, láska mezi ústřední dvojicí je víc vyřčená než zahraná. Jestliže je film o síle lásky, pak hledejte ve filmu všechno možné, ale lásku ne, je ústředním motivem, ale přesto tam chybí. Navíc z filmu nejde poznat řada motivací postav, nuancí, vůbec se nedozvíte nic o hlavní hrdince, proč ji ostatní říkají tak jak říkají, pokřikují na ní. Dvouhodinový film, který vám naservíruje krutost doby bez příběhu, na konci promítání sedíte v kinosálu a je vám psychicky nevolno, ale vaše emoce jakoby byly nedotčeny. Když z poslední doby vzpomenu třeba na českou Colette, která vás vydeptá a nepustí ještě několik dní, pak je Porodní bába těžko uchopitelná pro diváka, nespolupracuje s ním, nenabízí žádné možnosti jak se, i když trnitě, dostat k postavám. 55% (viděno v rámci Severské filmové zimy 2016) ()
Filmov z obdobia druhej svetovej vojny vzniká všade každý rok veľké množstvo. A je niekedy ťažké urobiť originálny film, alebo minimálne dostatočne zaujímavý na to, aby udržal našu pozornosť od začiatku do konca. "Kätilö" to zvláda celkom schopne. Ešte som nevidel film z tejto doby orientovaný na Fínsko a je aj celkom pozoruhodné vidieť, že sa k Fínom nesprávali tak, ako k mnohým iným. Na druhej strane mám pocit, že tento film som videl tohto roku spracovaný aj vo filme Colonia. Len vymeňme obdobie a niektoré scénky. A ináč je to v podstate ten istý film. Spojený s romantikou. Ale napriek tomu mám pocit, že tu to bolo spracované zaujímavejšie. Herci sú podľa mňa dobrí a uveriteľní, prostredie je výborné a neustála zima tomu tiež niečo pridáva. Možno tá lovestory nemusela byť až tak tlačená a najmä v závere to na mňa pôsobí dosť neprirodzene. Celkovo som si film užil, malo to svoje dobré momenty a tie dve hodiny času, čo som tomu venoval neľutujem. Rozhodnite sa sami. Hodnotenie: B ()
Galéria (34)
Zaujímavosti (2)
- Elina Knihtilä si kvůli roli musela ostříhat své dlouhé vlasy a zhubla 10 kg. Tommi Korpela kvůli roli zhubnul 20 kg. (Cheeker)
- Mezi natáčecí lokality patří Kilpisjärvi a Pallastunturi ve Finsku, kraj Finnmark v Norsku a v Litva. (Cheeker)
Reklama