Réžia:
Ester AmramiScenár:
Ester AmramiKamera:
Johannes PrausHudba:
Fabrizio TentoniObsahy(1)
Židovská dívka Noa (Neta Riskinová) žije s německým hudebníkem Jörgem (Golo Euler) v Berlíně, kde studuje. Když její přítel odjede na angažmá do Stuttgartu a nevyjde jí stipendium na absolventský projekt (slovník nepřeložitelných slov z různých jazyků), rozhodne se spontánně odjet za svou rodinou do Izraele. Zpátky ke kořenům, k hádavé sestře, bratrovi ve vojenské uniformě, starostlivým rodičům a také k babičce, která přežila holocaust a teď smířená s osudem, umírá. Dívka si po osmi letech v Evropě zprvu obtížně zvyká na odlišný život v zemi, kterou dennodenně ohrožují její sousedi, ale rodinná pouta jsou silná. Když nečekaně přijíždí i její přítel, který si uvědomil, že se Noa ocitla na životní křižovatce, musí se dívka rozhodnout, co bude dál... Debutující režisérka Ester Amramiová (nar. 1979 v izraelském Kfar Saba) ve filmu využila řadu osobních zkušeností, jež mohla promítnout do ústřední postavy. Velmi sympatické je, že přes vážnost celé situace se tvůrci dokázali podívat na věci s humorným nadhledem a natočili film, který zaujme svou tématikou, ale také pobaví. Vedle přesvědčivé hlavní hrdinky herecky nejvíc zaujme jako maminka Hana Laslová, která se před lety proslavila postavou taxikářky v izraelském snímku Svobodná zóna (2005; režie Amos Gitai), za nějž si z Cannes odnesla hereckou cenu. (Česká televize)
(viac)Videá (1)
Recenzie (14)
Lepší nadprůměr. Chápu, že dlouhé záběry byly v módě, ale tohle je zbytečně umělé. Ze začátku jsem měla pocit, že tam byly náznaky několika stylů jakými by to mohlo být točené, ale nakonec to nebyl ani jeden. Škoda. Jinak mi nevadí, že to nemělo nějaký strhující děj - naopak takovéhle vcelku běžné kousky ze života mi i vyhovují, byl tam i nějaký vtip, ale nic výjimečného to zkrátka není. ()
Velmi pozitivní příběh dospívající židovské dívky žijící kvůli studiu v Německu. Po návratu domů do Izraele se ocitá v konfliktu se zdejší realitou, s rodinou, sama se sebou. Ale co teprve když za ní nečekaně přijede německý přítel. Hledání sebe sama ve snech o vlastním životě a jeho způsobu. Snímek v jistém smyslu moralizuje, ale z určitého hlediska je i velmi poučný. Problémy všedního dne prezentuje mírně s nadhledem a humorně, což vážnost situace velmi odlehčuje. Židovský život a tradice v Izraeli jsou prostě jiné a vzpomínky na zločiny Němců z války pořád horké. Sen a touha je jedna věc, krutá realita druhá a ta vždy každého dostane. Být na životní křižovatce je nelehké soužití v každé zemi, v každé kultuře. Výborný scénář, vynikající herecké výkony, zajímavé poselství. ()
Další střípek k německo-židovskému vyrovnání a přitom se nejedná o hlavní apel filmu. Tím je životní křižovatka jedné ženy a boje zuřící v nitru každého z nás, milostné a rodinné vztahy na pozadí minulosti, rozhodování o budoucnosti a přijetí přítomnosti. Někde jinde je však natočene s takovou lehkostí a spontánností, že co ve vás zanechá je po pocit míru a života. ()
Někde jinde má pro mě dvě roviny. Osobní rovina se týká hlavní hrdinky, která se vrací domů, aby si ujasnila, kdo je, co chce dělat a kam patří. Druhá rovina, nadosobní, řeší určité historické aspekty, které se motají do života lidem dodnes - zde vztah Židovky k Němci. Film je naštěstí celkem komorní, nevtíravý a v podstatě i otevřený. Fandí rodině, síle její podpory, ale také nezastírá, že nic není ideální, že je především na nás, jak se každý sám za sebe k věcem postavíme, protože žádné absolutní a všeobsažné pravdy neexistují. ()
Taková (ne)normální izraelská rodinka. Anderswo je určitě zajímavý film, který v příjemně melancholickém módu přibližuje současnému evropskému divákovi život v Izraeli, včetně těch nejjemnějších nuancí, jako je hledání kořenů, umírání, dospívání i velmi křehký vztah mezi matkou a odloučivší se dcerou. ()
Reklama