Réžia:
André HunebelleHudba:
Jean MarionHrajú:
Jean Marais, Dany Robin, Raymond Pellegrin, Pierre Mondy, Guy Delorme, Paulette Dubost, Robert Dalban, Jacques Seiler, Henri Lambert, Paul Cambo (viac)Obsahy(1)
Markýz de Sombreuil je bohatý šlechtic, který zároveň zastává významné místo ve státních službách. Večer, kdy v nesmyslném honu z jednoho večírku na druhý smrtelně zraní chudého dělníka, ho poznamená na celý život. Dělník umírá a Rodolphe de Sombreuil přebírá jeho závazky, musí se postarat o jeho mladičkou dceru Marii. Aby mohl splnit svůj slib, je nucen sundat svůj šlechtický kabát, obléknout košili přístavního dělníka a sejít mezi chudý pařížský lid, kde poznává pravou lásku... Romantické drama natočil podle slavného románu Eugena Suea známý režisér André Hunebelle a do hlavní role markýze de Sombreuil obsadil Jeana Maraise. (Česká televize)
(viac)Recenzie (34)
Včera jsem měl v plánu úplně jiný film, ale na Veselíčku se rožnilo prase a čepovalo pivo, takže jsem už večer nebyl moc schopen hledat něco na USB a dal přednost tomu, co nabídla ČT. Už proto, že patřím k obdivovatelům Jeana Maraise, a to nejen v rolích jako je tato, ale i v roli jeho osobního života. Současně však citím, že dobrodružství tohoto typu je pro mě již dávno out of time - Jean Marais však nikdy! ()
Hezká dobová francouzská záležitost z prostředí romantické Francie let dávno minulých. Pro svojí romanci děj občas nedává úplně smysl, pro svou atmosféru je to ale kousek, na který se hrozně hezky kouká. Atmosféra dobové Paříže je úchvatná. Děj místy trochu naivní. Co ale pro rok 1962 také chcete, že? ()
Ze zámku do podzámčí. Dvůr boháčů, dlaň žebroty. Koš dobroty, váček zkažených charakterů. Kočár vezoucí diváckou smetánku za oponu permoníků a pěvců romantismu. V přestrojení za chuďase uzře a prozře. Ochranitelský plášť čestného rytíře přehazuje přes nevinnost a čistotu zlaté panny, jíž rády by se ruce správce, té šelmy intrikářské, dotýkaly. Potrestané zlo, psi pekelní si vyzvednou z kola reje karnevalového. Vše jako v pohádce dopadlo. Dobro korunu pýchy srazilo, žezlo opět pozvedlo. ()
"Svět byl dřív jinačí, slzel a vzpomínal", tak přesně na na tenhle text skupiny Kabát jsem si vzpomněl, když jsem se díval na Tajnosti Paříže. Nádherný ty pařížský uličky, lokály, z toho všeho vyzařoval skutečný život ve svý špatný i dobrý stránce. Kdyby to tak zůstalo, moh bych teď v komentáři galieisky zvolat "a přece se točí", jenže tyhle filmy se už bohužel netočí a točit už nikdy nebudou a tak nezbývá než slzet a vzpomínat na časy, kdy Jean Marais byl ikonou všeho dobra a utkával se s těmi nezlejšími a nejzákeřnějšími lumpy světa, aby zachránil život nebo úhájil čest křehké a krásné dámě. Já na tohle hodně dám a líbí se mě to. Je to všechno tak naivní a přitom upřimný a krásný, že všem těm dobrodružstvím vždy znovu a znovu rád podlehám. Tohle se TV Barrandov fakt povedlo, nebyl by další chod ? ()
Milé děti, žil byl bohatý, chrabrý, silný papaláš, který se Paříží proháněl ve svém kočáru tak náruživě, až srazil nepozorného pěšího účastníka silničního provozu. Převeliké výčitky se zmocnily silničního piráta navzdory zaplacené pokutě, zvláště po zjištění, že následkem jeho nepřiměřené jízdy se v nouzi ocitla mladá dívka, dcera sraženého chodce. I převlékl se boháč do šatu dělnického a vyrazil do ulic páchat dobro (především pomocí svých mocných pěstí), zatímco mu ostatní zazobanci strojili úklady. Tož tak nějak to bylo, děcka, a nebojte se: skončí to jako každá správná pohádka, ryzí zlo je potrestáno a ryzí dobro zvítězí. Film má smůlu, že mě potkal až jako dospělou, hodnotím jej tedy bez významné polehčující okolnosti, kterou bývá nostalgie. Pohádky jsou totiž pro děti, jako stará svrasklá řepa neocením charakterovou černobílost, naivní předvídatelnost, srandovní souboje... no ani ten Jean Marais pro mě nemá zdaleka takové kouzlo, jako když jsem byla děvčátko s prapodivným vkusem. "Tajnosti Paříže" jsou i po padesáti letech od svého vzniku záležitostí vcelku snesitelnou, ale do podprůměru je v mých očích skutálela představitelka zachraňované Marie - strašně nesympatická, zmalovaná ovčí tlama, mizerná herečka k tomu. 49% ()
Galéria (13)
Fotka © Gaumont
![Tajnosti Paříže - Covery](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/168/592/168592989_bro9h2.jpg)
Zaujímavosti (2)
- Na rozdíl od toho, co by název mohl naznačovat, se natáčelo ve městě Rouen v Normandii. Více než tři čtvrtiny exteriérových scén se točilo v uličkách v srdci starého Rouenu, které dokonale evokují monarchistickou Paříž, zejména ve čtvrtích Pomme d'Or a Saint-Nicaise, ještě před jejich demolicí. Dalším místem natáčení byly břehy Seiny ve čtvrti Saint-Paul v Paříži. Sekvence odehrávající se v pařížských katakombách byla natočena v kamenném lomu v obci Nucourt. (sator)
- Když Jean Marais (Rodolphe) přijal roli, zamýšlel ji pojmout se všemi riziky, která tato role může obnášet, bez ohledu na fyzické obtíže natáčené scény. Nepřijal dvojníky z poctivosti vůči divákům, jako v následujících dvou velkolepých sekvencích: sekvence požáru v 10 rue du Temple, kde Marais skočí z horní části budovy, a sekvence Moulin des Ravageurs, natočená ve Vernonu na Vieux-Moulin à eau na břehu Seiny, kde herec musí projít pod mlýnským kolem. (sator)
Reklama