Réžia:
Denis VilleneuveScenár:
Taylor SheridanKamera:
Roger DeakinsHudba:
Jóhann JóhannssonHrajú:
Emily Blunt, Benicio Del Toro, Josh Brolin, Victor Garber, Jon Bernthal, Daniel Kaluuya, Jeffrey Donovan, Raoul Max Trujillo, Julio Cedillo, Hank Rogerson (viac)Obsahy(2)
Agentka FBI Kate Macer (Emily Blunt) sa má zúčastniť tajnej operácie na americko-mexickej hranici. Toto územie nikoho je rajom pre obchodníkov s drogami a americká vláda je takmer bezmocná voči teroru, ilegálnej imigrácii a korupcii, ktorá tam všade vládne. Misiu majú viesť dvaja skúsení agenti (Benicio del Toro a Josh Brolin) a všetko nasvedčuje tomu, že pôjde o bežnú akciu s cieľom vypátrať a zlikvidovať bossa drogového kartelu. Postupne však Kate zisťuje, že v tejto vojne neplatia nijaké pravidlá, nikto nie je tým, kým sa zdá byť a spravodlivosť má len minimálnu šancu zvíťaziť... (Forum Film SK)
(viac)Videá (21)
Recenzie (1 235)
Čas vlků. Musím přiznat, že jsem se bál, co s Denisem Villeneuve udělá přestup do Hollywoodu, ten už totiž semlel plno nadějných tvůrců (vzpomeňme třeba José Padilhu a jeho tragikomického Robocopa), jak se ukázalo, o Denise jsem se ale bál naprosto zbytečně. Už jeho předešlý thriller Zmizení byl přímo excelentní, teď se ovšem se Sicariem dostává ještě mnohem dál, totiž na post, který je v americké kinematografii velmi důležitý, post, který před ním sdíleli třeba Miloš Forman nebo Ang Lee, post režiséra-emigranta, přicházejícího z cizí země a tím pádem zprostředkující Američanům reflexi, ke které nemá žádný z nich nejvýstižněji řečeno ,,koule". Ač opakovaně zkoumá svůj stěžejní motiv, totiž násilí a jeho dopad na osobnost jedince, tentokráte jde o level výš a analyzuje jeho dopad na společnost a dochází k výslednici institucionalizovaného násilí. Jestliže totiž platí premisa volně interpretovaná na konci příběhu ,,Zákony mají smysl jenom v komunitě. Na úrovni federálního nebo mezinárodního práva žádný smysl nemají, protože nejsou vymahatelné.", staví příběh svého filmu coby politikum. Je možné zaměstnat coby agenta CIA hitmana a člena drogového kartelu? Proč ne, když je to ve jménu ,,vyšší pravdy". Je možné zapojit se do války drogových kartelů a stát na straně jednoho z nich? Proč ne, když se tak dá, byť nelegálně a protiústavně, regulovat obchod s drogami. Je možné mučit vězně? proč ne, když je to jediná cesta, jak se dozvědět systémově důležité informace. Film plný antihrdinů, do jejichž středu je postavena hrdinka, nováček coby protipól, který je konfrontován s realitou boje proti organizovanému zločinu a obecně s fungováním tajných federálních služeb a armády USA. Je to taková cesta poznání, cesta Platonovou jeskyní, až ven, ke skutečné pravdě, která ovšem oslňuje a pálí. A jelikož organizovaný zločin je stále brutálnější a nemilosrdnější, jsou i represivní složky státu tlačeny k podobně agresivnímu, cynickému, pragmatickému (a morálně problematickému) konání. Obžaloba i obhajoba systému zároveň. Po formální stránce naprosto dechberoucí záležitost, organické propojení hudby (post-rockově koncipované), nádherné kamery a pomalého tempa, skvostná dunivá a hřmící symfonie hudby, detonací a výstřelů... Pro mne osobně ne tak silné jako Denisovy dřívější filmy, hlavně Požáry a předchozí Zmizení, přesto naprostý masterpiece... ()
Sicario popisuje s chirurgickou precizností fatální a krvavou profanaci Mexika za dlouhé Cartel War. Perfektně natočené, úžasně obsazené, temně atmosférické, znepokojivé, brutální i solidně vypointované toť Sicario bezesporu nabízí. Jako Highlighty bych vyzdvihl mocného Del Tora, který si finále krade celé pro sebe, drtivý soundtrack, který se zažere divákovi pod kůži a perfektní atmosférická scéna z nočním termo viděním ( zcela něco nového). K dokonalosti bych pouze přidal na tempu, které je vlažnější a rozhodně bych přidal více mrtvých těl ( Scéna, kde z mostu visí 4 lidé nazí vzhůru nohama bez končetin potěší nejedno hororové oko) A to je ve zdejším městě údajně na denním pořádku!! Skvělá práce. 80% ()
V hlavních rolích Denis Villeneuve, Benicio Del Toro, Roger Deakins, Benicio Del Toro, Josh Brolin, Benicio Del Toro, jo a pak tam taky hraje Emily Blunt. Nechci, aby to znělo vůči ní nějak zle - hraje totiž výborně, a její postava, v podstatě definovaná morálním "nadstandardem", je v podstatě divákem samotným. "Bohužel" tohle je především film pro pány o jiných pánech, kteří pochopili, s kým mají tu čest, a nehodlají (někteří z důvodů tak silných, že to ani víc nejde) se s tím absolutně nijak mazat. Sicario je lehce artovými prvky šmrncnutá akce (dobře, na dvě hodiny ne zrovna energií, střelbou a explozemi překypující), ve které po čase opět naprosto nehorázně exhibuje Benicio Del Toro. I díky němu se nemůžu ubránit vzpomínkám na Soderberghův Traffic. Nedejte se ale mýlit, tenhle film je jiný. Ona je taky jiná doba. A tím nemyslím jen to, že nějaký Rolling Stone dělá skrze někoho jako je Sean Penn rozhovor s hlavou těch zku...šených obchodníků s terorem, motivovaným čistým ziskem. Těch pět hvězd, které jsem kdysi dal Trafficu, si schovám pro případnou korekci po repríze. Každopádně tuhle morálně podvratnou záležitost s exkluzivní kamerou (chudák Deakins bohužel letos opět při Oscarech narazil, tentokrát na orgie, které uspořádal seňor Lubezki v Revenantovi) si nenechte ujít. Zvlášť pokud máte pocit, že Benicia máte přečteného;) 80% PS: Po repríze nakonec tu pátou hvězdu dávat nebudu, ale přemýšlel jsem o tom docela dlouho;) ()
Myslel jsem si, že svůj první letošní filmový orgasmus budu mít až s agentem jejího veličenstva, ale jak se to tak u chlapů občas stane dostavilo se předčasný vyvrcholení, protože Denis Villeneuve tady předvádí tak vyzrálou filmařinu, že i víno od Rothschilda je proti tomu amatérská záležitost. Ještě teď mně duní v hlavě "znepokojivá " hudba věštící pořádné dusno. Film trvá dvě hodiny, ale nenajdeš tam jedinou uměle vyhrocenou scénu či dialog, všechno jede těžce na real. Největší pamlsek je však práce s obrazem, letecké panoramatické záběry na mexické sloty jsou geniální, stejně tak jako přepináčka na noční vidění, ježkovi oči, já to budu muset dát asi znova, dokud je to v kinech, protože velké plátno nájemnýmu vrahovi neskutečně sluší. Od režiséra po posledního herce si tenhle film může každej ve svý filmografii zašktrnout jako svůj majstrštyk číslo 1. Emily, Benicio, Josh asi upsali svou duši ďáblu, protože jinak se jejich dokonalý herecký výkon neumím vysvětlit a Denise rovnou vystavit ve výkladní skříni a pod něj napsat "Genius režie". Kandidát na filmu roku je zkrátka na světě. ()
Intenzivní akční krimithriller, který zrazuje protagonistku i diváka. Sicario se po většinu času tváří jako chirurgicky přesný procedurál typu Zero Dark Thirty, poskytující nám dostatek informací a věnující zvýšenou pozornost přípravě a provedení jednotlivých akcí, jež vedou k dalším akcím, nikoli vztahům mezi postavami. Ve skutečnosti skoro po celou dobu sledujeme revenge movie v duchu Fordových Stopařů, který nám ovšem tají, kdo se mstí za co (resp. že se vůbec někdo mstí). Přísun informací je ve skutečnosti výrazně omezený (oba brutální výslechy, kdy v náznaku neomezené narace na chvíli opouštíme hledisko hlavní hrdinky, končí dřív, než se něco podstatného dozvíme) nás staví do stejné pozice jako Kate, nacházející se v cizím, výlučně muži ovládaném prostředí. Po celý film se marně snaží pochopit, jak – slovy Javiera – „fungují hodinky“ a nahlédnout pod povrch, namísto toho, aby jen sledovala ubíhající čas. Stejně jako v nekompromisním prologu, kdy jen tak tak uhne výstřelu z brokovnice a dozví se díky tomu, co se skrývá za zdí, má ale i po zbytek filmu hlavně velké štěstí a nulovou kontrolu nad tím, k čemu kolem ní dochází. Protagonistčině omezenému přístupu k informacím odpovídá snímání některých dialogů v celcích, dávajících vyniknout její bezbrannosti vůči nepřátelskému světu, v němž se octla. Sicario je především chytrou, bravurně rytmizovanou žánrovkou s některými z nejpůsobivějších akčních scén roku (jedna z nich prozrazuje stejně jako finále Zero Dark Thirty inspiraci videohrami), která na nás hnus, nepřehlednost a nebezpečnost války s drogovými kartely přenáší zejména stylistickými volbami a strukturou vyprávění. Kdybychom k němu přistupovali jako k psychologické sondě nebo komplexnímu portrétu poměrů na americko-mexických hranicích (à la Traffic), zřejmě by neobstál. Zvýšená pozornost věnovaná od začátku jednomu mexickému policistovi slouží čistě utilitárně zejména k posílení naší emocionální angažovanosti (a zajištění silného posledního záběru), nikoli k nabídnutí plnohodnotného pohledu z druhé strany. Zlo, kterému zde postavy čelí má podobně unikavou podobu jako v thrillerech Michaela Manna (jehož práce se zvukovým designem během přestřelek je neméně precizní), zatímco westernovou ikonografií a nekompromisním (a ani trochu cool) přístupem k násilí Sicario asociuje filmy Sama Peckinpaha. Vlastně i tematizace (oproti dřívějšku mnohem méně zřetelné) hranice mezi civilizací a divočinou a jejího překračování a posunování, dělá ze Sicaria jeden z nejlepších Mexikem načichlých revizionistických westernů od Divoké bandy. 85% ()
Galéria (111)
Zaujímavosti (32)
- Název filmu se objeví až před závěrečnými titulky. (griph)
- Skladba "The Beast" od Jóhanna Jóhannssona ze soundtracku k filmu má podobný začátek jako píseň "The Sense of Doubt" od Davida Bowieho, která zazněla ve filmu My děti ze stanice Zoo (1981). (Eratashi)
- V čase okolo 00:30, kdy kolona policejních vozů projíždí uličkami poté, co jim byla změněna trasa, lze vidět kolemstojící lidi, kteří mají představovat běžný život místních obyvatel. Všichni však stojí na balkonech a u silnice, sledují projíždějící kolonu a v čase 00:30:12 je dokonce vidět za korbou nákladního vozu osoba, natáčející průjezd na mobilní telefon. (Globus_Jirka)
Reklama