Réžia:
David Robert MitchellScenár:
David Robert MitchellKamera:
Mike GioulakisHudba:
Rich VreelandHrajú:
Maika Monroe, Keir Gilchrist, Jake Weary, Daniel Zovatto, Lili Sepe, Olivia Luccardi, Linda Boston, Bailey Spry, Claire Sloma, Debbie Williams, Rich Vreeland (viac)Obsahy(1)
Devatenáctiletá Jay se po příjemné chvilce na zadní sedačce auta se sympatickým mladíkem ocitne svázaná v opuštěné továrně. A mladík ji zpovzdálí opatrně pozoruje. Čeká na okamžik, kdy se objeví démoni. Na okamžik, kdy to pro něj celé skončí a pro ni naopak začne. Nekonečná noční můra. Tyto až příliš reálné přízraky jsou součástí prokletí, které si jeho oběti předávají sexem jako štafetový kolík. A pro Jay původně slibný večer nakonec skončí tím nejhorším možným způsobem. Její milenec ji uprostřed ulice vyhodí svázanou a polonahou z auta a navíc od něj převzala kletbu spojenou s pronásledováním a útoky přízraků, které s ní od této chvíle budou na každém kroku. Její život se smrskne na nekonečný a všudypřítomný strach, před kterým nemá kam uniknout. Jay se svých zjevení může zbavit jedině tak, že je předá někomu dalšímu. Podaří se jí uniknout? (Cinemart)
(viac)Recenzie (639)
„It follows and follows and follows„ ... zaujímavé ako sa jednoduchý koncept o „„zhmotnenej pohlavnej chorobe„“ podarilo pretaviť do skutočne zimomriavkového zážitku. Zlo obsiahnuté vo filme totiž nevychádza zo studne, nečaká za rohom s nožom, ani sa nevkráda do snov, ale „iba“ prenasleduje, prenasleduje a prenasleduje. To je v podstate všetko čo robí, ale napodiv to úplne stačí a aj nevinný záber na okolitú krajinu s pár ľuďmi tak dokáže navodiť znepokojivé pocity. Polovicu práce síce odvádza minimalistická elektronická hudba (priam vynikajúci soundtrack od Disasterpeace!) a pomalá kamera, ktorá je primerane zvolená tempu filmu, no ako celok to žánrovo perfektne funguje. O to viac, že väčšina filmu sa odohráva počas scén zaliatych horúcim letným slnkom a ani napriek tomu nestrácajú na intenzite alebo hororovej atmosfére (viď scéna na pláži, kde na prvý pohľad uvoľnenú atmosféru odrazu narúša intenzívne hororové dianie). Nie je to vyslovene dokonalé, dala by sa vytknú pomerná repetitívnosť, kde sa väčšinu času film spolieha na jeden a ten istý moment s prenasledujúcou postavou, akurát v obmenenom prostredí, taktiež by sa hodil nápaditejší záver alebo miestami výraznejší strih scén, ale stále sa jedná o kvalitnú nezávislú filmárčinu. A práve to označenie „nezávislá“ môže byť pre mnohých problém. It Follows je vyslovene lahôdka z indie scény, ktorá nestavia iba na hororových scénach, ale nechýba jej aj určitý presah (morálny odkaz mládeži pred neuváženým sexom, kde je následne predávanie „kliatby“ vo filme spojené s pocitom previnenia, než s pôžitkom z aktu) a tak svojim minimalistickým poňatím nemusí sadnúť klasickému mainstreamovému divákovi. Toto je totiž presne ten typ pomalého hororu vsádzajúceho výhradne na atmosféru, než na zbesilé hororové dianie ako napríklad Conjuring, ktoré divák pozná z kín. Nasadenie do širokej distribúcie tak It Follows urobilo skôr medvediu službu, nakoľko sa nejedná o druh hororu, na ktorý sa dá vybrať v rámci piatkovej zábavy s kamošmi a všetci sa na ňom „zabavia“. It Follows sa najlepšie vychutnáva v prítmí malého kinosálu s pár fajnšmekrami. Je to minimalistický horor, ktorý by sem akoby prišiel zo 70. rokov (silná inšpirácia Carpenterom), ale zároveň bol natočený súčasným filmárom. Pomalé tempo, postupné budovanie atmosféry, vynikajúca retro hudba a pokojná kamera. Ak pri týchto slovách niekto zbystril pozornosť, hor sa na film, no ak sa niekomu zatvárajú od nudy oči už pri pomyslení na túto kombináciu, tak mu It Follows nič neponúkne. Za mňa je to však veľmi kvalitná filmárčina s originálnym konceptom, ktorý síce ďalej výraznejšie nerozpracováva, ale k intenzívnemu zážitku to jednoznačne stačí. CELKOVO: 4* (8/10) ()
Celý ten koncept je chytlavý a mě osobně bavil po celou dobu přestože "strašidelný horror" to byl jen v pár okamžicích. Klíďo bych si dal pokračování.. ()
Klasická černá sanitka á la Amerika. On se v autě pomiluje s ní, pak ji sváže (první WTF moment) a řekne jí, že teď ji TO (další WTF) bude chtít zabít. Znám to spíš ve variaci s pohlavní chorobou, slézáním kůže a podobně, ale tohle není tak překvapivé. Co je totálně překvapivé, že tu holčinu to nijak nerozčiluje, po ničem nepátrá a je vůbec celá laxní v životě, v rozsévání a tak... Jo, pohled na blížící se bíle oděného maníka byl trochu zneklidňující, ale ji fakt nezajímalo, kdo a proč ji chce zabít? Když u tohohle filmu nebudete moc přemýšlet, může to být celkem zábava. Jakmile ale jednou svůj mozek zapnete, budete asi dost zklamaní. ()
V první řadě bych chtěl vyzdvihnout skvělou hudbu. V mnoha ohledech mi připomínala Johna Carpentera a toho já můžu hodně. V druhé řadě bych chtěl vyzdvihnout neskutečně unylý scénář, který má v prostřední části filmu tempo lenochoda po opiovém dýchánku. Jinak mě chamelenoidní stalker vyděsil asi jako..... vůbec. Nebýt skvělé hudby, uvažoval bych možná o odpadu. Místní čtyřkaři a pětkaři ve mě právě vyvolali totální záchvat smíchu. Sousedé, omlouvám se! ()
Atmosférický horůrek odehrávající se v ruinách Detroitu, kde hlavní hrdiny pronásleduje personifikovaný syfilis. ()
Nic se nevysvětlí, nijak to nekončí, celkově bez ničeho. Koncept je opravdu zajímavý, ale v zasadě je to jen další neoriginální béčko ()
Můžou být rádi, že TO nejezdí v káře... A teď vážně. Skvělá žánrovka s padnoucí hudbou bez žádných zbytečných lekaček. Co víc si přát? Snad jen více Maiky :3 ()
Kvalitní hororová žánrovka, která na ty všechny klišé jde úplně jinak. Depresivní atmosféra a dlouhé záběry tomu dodávají tu správnou šťávu, i když jsme vlastně nedostali žádné odpovědi. 65% ()
Tohle má prostě pekelně hustý soundtrack, tím okamžitě zvyšuji hodnocení, ty syntezátory byly prostě skvělý... Tento snímek je opravdu originální ve svém žánru, je pravda, že po většinu času jsme se v kině spíše bavili než báli (Půlnoční projekce FF Chotěboř), ale to nám zas tak úplně nevadilo... A závěr.... Nikdo nečekal... A tak byl snímek ověnčen potleskem ;-) ()
Skvely horor s vybornym napadem, atmosferou a hudbou. Takove kousky je nutne nalezite ocenit a snad jich bude vic. 9/10 ()
Originální mix indie dramatu o dospívání s mysteriozním thrillerem, tedy jakýsi bizarní bastard Virgin Suicides a Shining. Do poloviny jsem vážně zvažoval, že si to okamžitě přidám na seznam oblíbených horrorů, protože takhle vypiplaný a originální strašák se za Atlantikem neobjevil minimálně pět nebo deset let. Řezavé, osmdesátkové synťáky vytvářejí krásný kontrast ke klouzavé kameře, postavy se chovají civilně a uvěřitelně, zápletka funguje naprosto bezchybně... Bohužel jen do scény na pláži - v tom okamžiku se přízrak zhmotní a mystérium začíná vyprchávat, zbytky atmosféry ubil natřikrát natahovaný závěr. Nakonec jsem odcházel zklamán, rozhodně ale budu sledovat režisérovy další počiny. Pokud přijde s ještě lepším nápadem, máme se opravdu na co těšit. ()
Osobně mě snímek „Neutečeš“ až tak moc oslovit nedokázal, ale pořád si myslím, že je to minimálně průměrně dobrý horor. Asi by mu slušelo, kdyby byl trochu zkrácen, protože zase tolik zásadního se zde v těch sto minutách nestane, aby to nemohlo být i o dvacet minut oseknuto. Navíc si myslím, že v takovém případě by ta atmosféra mohla být ještě výrazně tíživější. ()
Po delší době do kin přišel kvalitní nízkorozpočtový horor, který zaujme jak hutnou atmosférou vytvářenou skvělou kamerou či výborným depresivním hudebním doprovodem, který každou scénu vyvyšuje a vytváří velice nepříjemný hororový pocit i v klidných situacích s všedními výjevy. Není to typický lekací horor, spíše psychologický thriller o dospívání a sexualismu. Lekací scény tu jsou ovšem také, ale ve velice střízlivé míře a působí nenuceným dojmem. Snímek sází spíše na tvorbu atmosféry a vykreslení pocitů hlavní aktérky. Tu hraje mladá Maika Monroe, která mě už zaujala v loňském The Guest, i tady hraje velmi přirozeně a svou svým způsobem naivní hrdinku zahrála skvěle. Krom drsného finále se ve filmu nevyskytují skoro žádné triky a sází se hlavně na masky a polonahá, zraněná, krvácivá těla žen a mužu napadených démonem, který hrdinku pronásleduje. Tou slabší stránkou je bohužel scénář. Ten je jednoduchý a i když pocity postav vykresluje pěkne, dialogy až na pár okamžiků působí přirozeně a nepůsobí špatně, tak se tu objevuje spousta nelogických rozhodnutí vedlejších postav a menší logické lapsy, které kazí výsledný dojem. I tak se ovšem jedná o velice povedený snímek mladého tvůrce, na který se rád podívám znovu. 7/10 ()
Vynikající callback na osmdesátkové horory se skvělým vizuálem a partou velmi sympatických postav. Mitchell se celou stopáž pohybuje na hodně tenké hranici mezi absolutní děsivostí a směšností, mistrnou režií ale nikdy na nechtěnou druhou stranu nepřejde. Nejblíže pádu do campy hovadiny je asi plážové extempore, kdy začnou celému námětu trochu skřípat zuby, ale zbytek je až pozoruhodně soustředěný a dotažený do konce. Kromě plážového úletu jsou ale všechny děsivé momenty skutečně DĚSIVÉ (při první domovní scéně jsem snad nedýchal) a to i přes to, že by podoba "monster" v normálním případě vyvolala smích. Mitchell díky nepříjemné kameře a preciznímu šponování atmosféry (většinou bez lekaček) dosahuje toho, že i stále stejná setkání s "monstry" jsou pokaždé zábavná a nervydrásající. Zcela pozoruhodný horor, který námětem svádí do sebereflexivní žánrové parodie, ale je nečekaně veden s vážnou, a k po***ní strašidelnou tváří. 90% P.S. Jen škoda, že Disasterpeace v soundtracku začíná vykrádat sám sebe. Najděte tři rozdíly mezi main theme FEZu a It Follows. ()
Horor ve kterém jsem se opravdu bál. Jednoduchá zápletka a přitom, ve spojení s dokonalou hudbou, šlo o celkem děsivě napínavou záležitost. ()
Ač rozhodně není dokonalej, tak tenhle horror zřejmě nevíc boduje svojí nejasností a nedoslovností. Potěší taky fakt, že se vyvaroval většiny dnešních horrorových klišé a klasických horrorových schémat, včetně toho, že hlavníma postavama nejsou šílený uječený teenageři, kteří jako by vypadli z reklamy na nový trenky, ale jsou to naopak obyčejný mládežníci, jakých je všude plno. A vlastně i natočený to je na dnešní horrory docela nestandardně a zvláštně, a řekl bych, že až uhrančivě, vzhledem k tomu, že se to většinu času vleče a je to pomalý jak dostihovej šnek, ale přesto se od toho nedá odtrhnout bulva. ()
Na mé staré kosti příliš pubertální. ()
Ten námět je dobrý, a vůbec jsem nečekal, že se film bude postupně ještě zlepšovat, jak se budou vysvětlovat pravidla hry. Nejlepší na tom je, že to není vůbec založené na lekačkách a strachu z neviděného. Naopak se vše odehrává ve dne. Strašidelné s cílevědomým soundtrackem a velmi dobře natočené. Více takových filmů. ()
Geniální minimalismus. Jak luxusně může vypadat žánrový horor, když si určí dvě jednoduchá pravidla, kterých se od začátku do konce poctivě drží! David Robert Mitchell si získal moje velké sympatie zejména proto, že za dvě mega dokázal pomocí specifické retro-analogové atmosféry a jednolitého scénáře natočit zatraceně dobrý žánrový příspěvek. A že soundtrack hodně připomíná Carpenterovy klasiky či Argentovy giallo kousky, zřejmě nebude náhoda. ()
Já moc nevím, co si o tom mám myslet. Na jednu stranu perfektní atmosféra, po hodně dlouhé době taky parádní hudba, originální námět a vcelku sympatičtí herci. Na stranu druhou hromada nedomyšleností, těžko vysvětlitelný a obhajitelný závěr a víc otázek, než odpovědí. Jasně, mám rád filmy, které nejsou úplně jasné a jednoznačné, tady si ale nejsem úplně jistý, jestli to byl, a nebo nebyl záměr. Musím tomu dát druhou šanci, protože pořád doufám, že tam odhalím nějakou skrytou genialitu, kterou jsem napoprvé nepostřehl. Pevně v to doufám. ()
Reklama