Réžia:
David Robert MitchellScenár:
David Robert MitchellKamera:
Mike GioulakisHudba:
Rich VreelandHrajú:
Maika Monroe, Keir Gilchrist, Jake Weary, Daniel Zovatto, Lili Sepe, Olivia Luccardi, Linda Boston, Bailey Spry, Claire Sloma, Debbie Williams, Rich Vreeland (viac)Obsahy(1)
Devatenáctiletá Jay se po příjemné chvilce na zadní sedačce auta se sympatickým mladíkem ocitne svázaná v opuštěné továrně. A mladík ji zpovzdálí opatrně pozoruje. Čeká na okamžik, kdy se objeví démoni. Na okamžik, kdy to pro něj celé skončí a pro ni naopak začne. Nekonečná noční můra. Tyto až příliš reálné přízraky jsou součástí prokletí, které si jeho oběti předávají sexem jako štafetový kolík. A pro Jay původně slibný večer nakonec skončí tím nejhorším možným způsobem. Její milenec ji uprostřed ulice vyhodí svázanou a polonahou z auta a navíc od něj převzala kletbu spojenou s pronásledováním a útoky přízraků, které s ní od této chvíle budou na každém kroku. Její život se smrskne na nekonečný a všudypřítomný strach, před kterým nemá kam uniknout. Jay se svých zjevení může zbavit jedině tak, že je předá někomu dalšímu. Podaří se jí uniknout? (Cinemart)
(viac)Recenzie (639)
It Follows je jeden velký kruh, ze kterého scénaristé nemohou utéct a taky že neutekli. ()
Dve dekády môjho obľúbeného žanru na jednom tanieri. Intenzívna hudba a pouličné steadycamy ranného Carpentera, miestami vytiahnuté do giallo psychedelična, tu pri zachovaní dejovej logiky a uveriteľného chovania postáv pracujú s mysterióznym rozmerom skrytej hrôzy a lá moderný Kruh. Hrôza je navyše prenášaná pohlavným stykom pohľadných teenagerov na čele s peknou krehkou blondýnkou, a nie je potešením, ale previnilým utrpením. K tomu temné lokality duchaprázdneho Detroitu. Lahôdka pre znalcov žánru, ktorá mohla byť jeho udalosťou desaťročia, keby brilantné skĺbenie historických smerov vizionársky korunovala načrtnutím smeru nového. ()
Mohu potvrdit, že tohle je určitě podle skutečné události! Mně se taky kdysi po jedné speleologické expedici objevila na žaludu taková divná žlutá vyrážka a pronásledovala mě na každém kroku, ať jsem se poděl kamkoliv. Snažil jsem se jí předat někomu jinému, co to jen šlo, ale výsledkem mého snažení bylo jen to, že jí chytlo i pár tehdejších figurantek a ta moje akorát začala víc hnisat. Taky jsem neutekl. Nakonec jsem na ní musel vzít pájku a drobní hlodavci mě teď milují pro mou anatomickou anomálnost. No, mám tedy mnohem raději závislé horory než ty nezávislé. Tohle „Pronásledování Informačními Technologiemi“ bylo místy dost divné až otravné, hrají v tom škaredí herci a jeho cílové publikum evidentně tvoří zdejší artoví panicové, jejichž životní náplň tvoří kromě rádoby fundovaného žvanění o filmech, vymačkávání beďarů a vyčesávání lupů z mastné kštice ještě marné pokusy neumětelsky ošukat tu odpudivou blondýnu z protějšího vchodu. A ti, co tu jásají nad originalitou příběhu, jsou patrně výhradními čtenáři Heryho Potrata, a tak je zřejmé, že jim nejlepší česká sci-fi novela všech dob, „Házím ti laso, kamaráde“ od Josefa Pecinovského z roku 1989, mohla velmi snadno uniknout. Holt pan Mičl asi bude nějaký americký KaďAK, který také trapně vykrádá, co může. ()
Carpenterův pohrobek, který startuje černou sanitku na předměstí Detroitu, v ryzím teen světě, za pomoci skvělého snímání a ještě více fascinujícího soundtracku. Jen kdyby to mělo kratší finále. ()
(49th KVIFF) Jsem z projekce tohoto filmu na KVIFF vyloženě šťastný, protože vidět dobrý hororový film na plátně, v plném sále lidí, kteří se vzhledem k reálným možnostem (pokročilý čas projekce a promile v krvi) chovají vcelku klidně a neruší, se moc často nepoštěstí. Objektivně by se sice dalo remcat nad určitou repetetivností, kdy většinu stopáže tvoří buďto zabírání strašidelného přízraku nebo přejíždění z místa na místo, nicméně tuto výtku bohatě vynahrazuje v rámci žánru originální a zábavná premisa, sympatické postavy (hrdinové teenage hororu konečně jednou nejsou jen tupé figurky na šachovnici, ale opravdu příjemní mladí lidé, kterým člověk žádné zlé věci nepřeje) a celková žánrová funkčnost, kdy mě poprvé zamrazilo už při úvodní sekvenci, přičemž se tento pocit opakoval v průběhu celých dalších sta minut. Je to o to cennější, že velká část oněch působivých scén se odehrává za denního světla. Bazénové finále a plážová epizoda úplně super, to jsou jedny z těch momentů, na které budu na konci filmového roku vzpomínat. Čekal jsem to o něco špinavější a vzhledem k námětu i sexuálně explicitnější, ale It Follows je v tomto ohledu velmi krotký. Jak řekla producentka - opravdu je to v jistém smyslu "krásný" film - sluníčko svítí, hraje do toho pěkná hudba a postavy se mají rády. Jen je do toho ještě pronásleduje děsivý přízrak, no. :) ()
Naprosto neskutečný, co dokáže soulad obrazu a hudby, to co se tady dělo přímo před mojima očima považuju za geniální. Stejně tak samotný příběh, mně po úvodním prologu, dokázal dostat do sebe a i když postupem času dostávám odpovědi na některé otázky, stejně si film ponechává spousty tajemství. Když bych šel do důsledků, tak film může vyvolat sexofobii. V každým případě atmosféra nevidáná a velmi zvláštní. Naprosto nevinnej záběr na okolí se díky hudbě dokáže změnit v napínavou záležitost, plnou očekávání. Zajímalo by mě, kde to Davida napadlo, protože na tohle bych nepřišel ani v zácpě na D1. Je to taková lahůdka, která svým pojetím rozhodně není pro každýho, ale je vidno že amíci, když chtěj a nemyslej v první fázi jen na plný prasátko dokáží uhranout. ()
Som starý hororista, ale napriek identifikovateľným vzorom si myslím, že je to ohromne originálny film. K tomu zaujímavo natočený (trochu taký Sundance štýl) a s nečakane presvedčivými neznámymi hercami. K tomu skutočne napínavý, miestami až drvivo tiesnivý. Navyše to má tie "vrstvy" a symboliku, vďaka čomu sa to dá všelijako rozoberať. Dobrá práca! ()
Vzory to následuje opravdu okázale, ale nebojí se to jít i vlastní cestou, takže tam vlastně přijde na mysl jen to, proč jsou dospělí v příběhu upozadění s takovou vervou a proč nevíme více o pánovi z fotky, protože pak by to v závěru byl slušný kraul a ne jenom svižná prsa. ()
║Rozpočet $2milióny║Tržby USA $14,674,076║Tržby Celosvetovo $21,947,454▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,568,212 ║ Tržby za predaj DVD v USA $2,183,906 ║ veľmi poctivá nízkorozpočtovka, horor ktorý má čosi do seba, má dobrú dusnú atmosféru a tempo, trošku doladiť a mohli sme tu mať fakt delikátny počin, takto slušný priemer a lepšie než 90% iných amerických hororov posledných dvoch dekád /60%/ ()
Sympatický hororový hipster, který funguje docela dobře jako "coming of age" story o nejistotě, hůř už jako žánrovka. Ty pokusy o útoky nalíčených bubáků jsou debilní a celé to srážejí. Mitchell má sice cit pro vizuály, ale nejlíp funguje výprava (Detroit again), co se práce s napětím a prostorem týče, není to zvlášť vynalézavé (třeba scéna na kolečkové židli je vysloveně amatérská). Hodnotím snahu o aktualizaci a přesah, ale výsledek je jen lehce nadprůměrný, ()
49 MFF KV .. Originalita, nováčci? ()
Viac melancholia ako originalita, viac mrazenia a rozhodne viac muziky za malo penazi. ()
Proč tu v zajímavostech schází, že David Robert Mitchell je pseudonym Johna Carpentera? ()
Dobrý nápad podpořen jistým zpracováním. I když se zrovna nic hororového neděje, tak je to sympatická nezávislárna o mladých lidech. Jenže rejža horor umí a když na to přijde, tak je to hodně fajn. Nejsou tam laciné lekačky, ani odpudivé gore, či snad nějaká akce. Prostě jen jistota, že to jde po vás, a i když nejste první v pořadí víte, že to tam prostě někde je. Mamutí podíl na působivosti celého filmu má hudba od Disasterpeace, jako kdyby vypadla ze synťáku Johna Carpentera. Vlastně celý film se nese v duchu těch temných Carpenterovek. ()
(3,5*) Dopadlo to tak, jak jsem čekala, což asi nevadí (hlavně KDU-ČSL). Soundtrack i atmosféra ok, lulala jsem i po titulcích (pár měsíců v koupelně bez druhýho východu). Teda než mi došlo, že doma je to úplně stejný - poodejdeš si, vyvětráš, ale dřív nebo pozdějc se zase vrátí a neni to dobrý, vůbec to neni dobrý, Honzo. ()
„TA VĚC, PŮJDE ZA TEBOU. OD NĚKOHO JSEM TO DOSTAL A PŘEDAL JSEM TO TOBĚ, MŮŽE TO VYPADAT JAKO NĚKDO, KOHO ZNÁŠ, NEBO JAKO CIZÍ ČLOVĚK V DAVU. JEDINOU SNAHOU TOHO JE, DOSTAT SE AŽ K TOBĚ…“ /// Jestli má úvod navnadit, tak tady by mohli vyučovat! Pak příběh, kterej je vlastně naprosto vobyčejnej, ale má TO v sobě. Co? No straší v něm tak, že mi vobčas mrazivá husa běhala naprosto všude! Straší to moc krásně! Takhle frajersky to snad naposledy uměl jen vládce snu Freddy Krueger. Navíc je to i zajímavá filmařina, ve který má podstatný slovo kameraman. A za ty prachy… Mě takovýhle kusy bavěj! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Zjistím, co všechno se dá chytit pohlavním stykem. 2.) Hledám film, ve kterým se dá propíchat k životu. 3.) Thx za titule „honzavohralik.“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ *** ()
O mladé kurvě, která cosi předávala dál. U nás na Ostravsku se tomu říká kapavka, ale Američané z toho udělali něco mysteriózního... Totální uspávačka! ()
// Distribútor: Radius-TWC // Počet premietajúcich kín v USA: 1,655 // Otvárací Víkend v USA: $3,811,052 // ()
Jedna z těch slabších kino návštěv letošního roku. K IT Follows jsem si dopředu nic nezjišťoval, dokonce ani trailer jsem nezhlédl, takže jsem neměl žádná očekávání, avšak o příliš děsivý hororový zážitek se nejedná, o orgasmus už vůbec ne. Plusem je poměrně originální námět a slušivý soundtrack, který místy solidně duní, ale mínusů zde najdu mnohem více. Největším mínusem je závěr, který absolutně nic nevysvětlí, neřekne, akorát naštve, dále vizuál, film doslova působí jako český film( Neobsahuje žádné efekty ani masky) vystupují zde pouze normální lidé, dokonce i ti záporní, pouze bez oblečení, navíc krajina, nábytek vše působí ryze Česky, z čehož jsem si odvodil, že film nebyl vůbec náročný na natáčení, kdejaký zručnější český režisér by mohl natočit bez problému podobnou záležitost, pravděpodobně jen soundtrack by nebyl tak působivý, taktéž je film poměrně zdlouhavý, místy působí spíše jako Drama, dobrých atmosférických scén je všehovšudy asi 3 a aby toho nebylo málo, je zde i absence jump scares. ( Potěšila pouze scéna v bazéně). Pokus o určení nového směru, ale pro mne spíše neúspěšný. 55% ()
V rokoch 2014 a 2016 vznikli dva realistické, ponuré, drsné a temné horory odohrávajúce sa v Detroite. V r. 2016 to bol Alvarezov drastický Muž v temnote a o dva roky skôr Neutečieš Davida Roberta Mitchella. Dej bol síce umiestnený do súčasnosti, avšak najväčšie mesto štátu Michigan v nich vyzeralo ako z post-apokalyptickej budúcnosti, kedy smrť striehne za každým rohom. Depresia. Dezilúzia. Neľahké sociálne podmienky. Poloprázdne ulice, plné odpadkov. Občas okolo prejde bezdomovec, v lepšom prípade nadrogovaná prostitútka. Všetko sa rozpadáva. Dávno opustené sú nieže budovy, ale celé ulice a dokonca štvrte. V nich akoby sa zastavil čas. Možno v 90. rokoch. Možno ešte dávnejšie. Všetko chátra, hnije, rozpadáva sa. Znepokojivé to vyzerá už v centre, v školách a v o čosi lepšie situovaných rodinách (nie, že by takých bolo veľa), nieto v okrajových štvrtiach, kde domy zívajú prázdnotou, prípadne sa stali dočasným azylom pre podozrivé živly s nulovou budúcnosťou. Na dobrej nálade nepridá ani situovanie do ponurej jesene. Ulice sú plné popadaného, mokrého lístia, skoro sa stmieva a zamračená obloha visí nízko nad svetom. A do toho hrá echt osemdesiatková muzika. „Oddychová“ pasáž z pláže je ešte zlovestnejšia, ako „exotická“ pláž v Zemeckisovom Stroskotancovi. Zďaleka najznepokojujúcejšie je, že obete iba utekajú. Ani im nenapadne nezávideniahodnú situáciu riešiť. Nevidia žiadne východisko, nijaké svetlo na konci tunela. Vopred to vzdávajú, rezignujú a iba odďaľujú svoju vlastnú smrť. Zaujímavé je i zobrazenie tínedžerov ako jedincov so sexuálnym životom. Na atmosfére odcudzenia má vplyv tiež to, že si „deti“ žijú akoby oddelene od dospelých, čo je strašne mrazivé. Sú v tom sami, v dobrom, ale aj v zlom. Nikto sa o nich nezaujíma. Kasting je fajn, jednotlivým členom držíme palce, sú to starí známi (napriek nízkemu veku), ktorí držia pri sebe i v zlých životných okamihoch. Neprajeme si, aby niekto umrel. Ale sme v horore. Umrie. Príjemným prekvapením však je, že napokon to nie je až taká mohutná vyvražďovačka, ako by ste možno čakali, ale atmosférický horor. Tempo rozprávania je pomalé, ale nie zaspaté; akonáhle by hrozila stagnácia, prídu na scénu „oni“. A hoci ma po maskérskej stránke neuchvátili (možno to bol zámer?), napriek tomu majú čo-to do seba. Zaujímavé sú pravidlá urban legend: „ich“ vidia nielen „infikovaní“, ale aj tí, ktorí "chorobu“ prekonali. A pre tých, ktorí nemali sex, sú neviditeľní. Ani to, že „kliatbu“ prenesiete na niekoho iného ale ešte automaticky neznamená, že ste z toho vonku; pokojne sa to k vám môže vrátiť, ak to zabije toho, na koho ste to preniesli. Tým pádom ste opäť na rade (ešte stíhate?). Napriek veku hrdinov dospelý, rozvážny horor (možno až príliš). Depresívne pôsobí tiež to, že všetci sa len poflakujú, nemajú čo robiť, do školy viac nechodia, než chodia, matkám a otcom sú ľahostajní a už v tak mladom veku rezignovali na život. Monštrá si idú priamočiaro za svojím, pripomínajúc starých, klasických (napr. Romerových) zombies: kráčajú pomaly, ale bez prestávky a skôr alebo neskôr vás dostanú, lebo na rozdiel od nich musíte spať, oddychovať, dochádzajú vám sily a napokon to proste vzdáte. Postupné rozpletanie mrazivej mestskej legendy, ktorú si predávajú jednotliví puberťáci (a jeden druhého infikujú ako keby to bolo AIDS) má tiež niečo do seba, i keď sa musím priznať, že aj keď som to videl viackrát, niektoré veci mi stále nedocvakli resp. nedávajú zmysel (scéna s bazénom fajn, ale... čo tým vlastne chceli docieliť?). SPOILERY Niekedy strelou do „prízraku“ prízrak vyradíte z hry na dve sekundy, inokedy ho dalo by sa povedať zabijete. Sklamalo ma, že sa nedozvieme, ako sa to celé začalo. Mnohým sa práve táto zahmlenosť bude páčiť, ale mne to pripadalo ako keby niekto natočil film o Titanicu a neukázal jeho potopenie. Prečo to Jay „nepredala“ ďalej niekomu cudziemu? Alebo to predala na lodi? Čo vlastne tá scéna mala znamenať? To ju tam mali traja naraz? Alebo k lodi ani nedoplávala? Aký význam potom tá pasáž mala? Prečo hrdinke „duchovia“ dávajú také ohromujúce náskoky, keď už ju raz začali prenasledovať? Prečo sa v jednej scéne zjavuje viacero prízrakov naraz a inokedy iba jeden? Prečo „to“ Greg neposlal ďalej? Alebo poslal (viď. scéna z nemocničnej kantíny)? Prečo prízraky občas útočili aj na neinfikovaných a inokedy nie? A to s Gregovou matkou som nepochopil vôbec. Keď neodpovedanie na tieto otázky nikomu nevadí, obdivujem jeho benevolentnosť. SPOILERY () (menej) (viac)
Reklama