Réžia:
Paul VerhoevenScenár:
David BirkeKamera:
Stéphane FontaineHudba:
Anne DudleyHrajú:
Isabelle Huppert, Anne Consigny, Virginie Efira, Christian Berkel, Laurent Lafitte, Jonas Bloquet, Charles Berling, Lucas Prisor, Vimala Pons (viac)VOD (4)
Obsahy(3)
Isabelle Huppert získala dve zo šestnástich nominácií na najvyššiu francúzsku filmovú cenu Cézar, z toho jednu za fantastický psychologický thriller Elle. V ňom sa život ľadovej kráľovnej Michèle, ktorá vedie prosperujúcu spoločnosť na výrobu videohier, obráti naruby, keď ju v jej luxusnej vile znásilní neznámy muž. Namiesto nahlásenia zločinu na polícii sa neochvejná Michèle vydá na vlastnú päsť vypátrať násilníka. V majstrovskom erotickom thrilleri Paula Verhoevena očakávajte sarkazmus, sociálnu kritiku, napätie a predovšetkým výkon Isabelle Huppert, ktorej bola úloha šitá na mieru. (HBO Max)
(viac)Recenzie (229)
Žijeme v skazenom svete. Verhoeven to vedel vždy. Postupne to prezentoval vo svojich dielach od začiatku. Jeho umeleckejší, artový prístup v poslednej dobe ukazuje presne tú odvrátenú stranu spoločnosti aká nás fascinuje, pretože sa nedotýka tradičných konvencií. Nie je to príjemný film a nie sú to dobré postavy. Akceptujú spoločenské zlo a vedia sa v ňom pohybovať. A tím sú nám možno sympatické. Isabelle je fantastická. A to ostatné odsýpa ako by malo. Nebudem sa k tomu vracať. Ale na konci som mal malé porozumenie. Všetky tie zlé veci, čo nás tvoria sú o to ťažšie, že sa s nimi musíme naučiť žiť. Monštru rozumie len iné monštrum. ()
Príbeh, ktorý nedáva jasné, uspokojivé odpovede, zabudnúť naň ale tak ľahko nepôjde. Niektoré mikropríbehy a scény zvláštne nefungovali (najmä tie so synom), Verhoeven ale predsa len vo výsledku ambivalentne fascinuje. Niekoľkokrát mi napadlo, že ide o životný príbeh Isabelle Huppert. ()
Opět febiofest, tentokrát Paul Verhoeven a jeho Elle s geniální Isabelle Huppert, po Základním instinktu a Černé knize před ním opět smekám. SPOILER: Husťárna, jak jinak s Isabelle, po Pianistce už od ní něžné role nečekám! ()
Jak už bylo v komentářích zmíněno, inspiraci Hanekem prakticky nelze v tomto snímku nevidět a srovnání se tak lze jen těžko ubránit. Verhoeven se snažil onen Hanekemu typický (tj. pomalý, náročný a emočně vypjatý) styl pojmout více dynamicky, zřejmě ve snaze natočit film pro širší obecenstvo lépe stravitelný, ale ve výsledku se mu tato snaha spíše vymstila. Nečekejte několik málo dramatických scén dlouhou stopáží vygradovaných k erupci emocí – Elle přichází od prvních minut s kanonádou tragédií nastupujících jedna za druhou jako na běžícím páse a kostlivci skákajícími ze skříně jako králíci z klobouku. Nejen, že tento přístup rychle omrzí, ale především ztrácí svůj hlavní účel – emociálně diváka zdeptat. Takhle mě spíše deptá, že ve mně těch 130 minut znásilňování, umírání a dalších „veselých“ událostí vlastně nic moc nenechalo. ()
Jak poznamenal Insilvis, člověk začíná mít dojem, že Isabelle Huppert v podobných rolích vlastně ani nemusí moc hrát. Já vlastně z její strany ani výrazně odlišnou polohu, než jakou se prezentovala v tomto filmu, nepamatuji (problém samozřejmě může způsobovat nedostatečná obeznámenost s její hereckou filmografií). Ale k filmu: zhlédl jsem jej zhruba před rokem. Několik let před tím jsem držel „filmový půst“. V tom období jsem se díval v průměru na dva filmy ročně (většinou nový díl Avengerů a nějakou rádoby komedii). Byl jsem tedy zvědavý, kam se evropská kinematografie za ta léta posunula. Co jsem viděl, rozhodně nebylo zklamáním. Bavil jsem se od začátku do konce. Vynikající, zvlášť pokud se na to podíváte s někým, kdo to stejně jako vy, nebude brát zas až tak vážně. ()
Byla jsem moc zvědavá na (kdysi) démonického Verhoevena a stále dobrou herečku Isabelle Huppert. Což o Isabelle, ta dokáže zahrát cokoli a čím zápornější hrdinka, tím líp. Jenže tentokrát to moc nefungovalo. Složitá rodinná historie a propletence se míchaly s dravou osobností manažerky a navíc ještě více méně osamělé stárnoucí ženy. Hodně moc psychologických aspektů najednou. A do toho přepadení, znásilnění a šok. Film se mi tedy moc nelíbil, nevyvolal ve mně žádné očekávané emoce. Ani vášeň, ani zlost ani lítost, natož soucit. Jenom zmatek. ()
Herecký koncert Isabelle Huppert! Nevím, jak to ta ženská dělá, ale s každým rokem je čím dál tím lepší herečka. Ač Elle zpočátku vypadá jako zvrácená variace Pianistky, brzy celý film změní směr jízdy a veze diváka křivolakými francouzskými uličkami, jak už to ve francouzských filmech bývá. Zpětně byla každá postava vlastně výjimečná: Michelle, její syn, ex manžel, milenec, soused, kluci z herní firmy, kterou Michelle řídí, a samozřejmě rodiče Michelle. Komplikované, zašmodrchané, ale - až na závěr, který mi přišel trochu moc americký - skvělé. ()
Popravdě jsem z letošních filmů, které se v nějaké kategorii nominovaly na Oscara, docela nadšený. Platí to i o snímku "Elle", kde Paul Verhoeven ukazuje, že ani v 78 letech mu vůbec nic nechybí a je režisérským mistrem, který dovedl Isabelle Huppert ke skvělému výkonu. Moderní, drsný, ale přitom nesmírně zajímavý film. ()
Podivná story o jednej manipulatívnej bitch, ktorá priamo úmerne s utŕženými ranami ďalšie rany rozdáva. Nevídaný charakter vykalkulovanej hlavnej hrdinky spolu s precíznou réžiou sú tými najväčšími ťahákmi filmu. Škoda strata tempa v druhej polke, napriek tomu Verhoeven opäť potešil. 3/4* ()
Dosti zajímavé drama, bravurně zrežírované a zahrané. Co mi hrozně vadí, to je etické ladění díla i jeho recepce. Sex, sex, sex, perverzní a bezohledný, zatímco na lásku ti lidé evidentně nestačí. Jak ve filmu, tak mezi jeho diváky je takové jednání evidentně akceptováno, nenásleduje žádné odsouzení. Kdopak si uvědomuje, že tímhle odvrhujeme samy základy civilizace a vracíme se k barbarství? ()
Tak zabavnou mrchu jako je Michele jsem uz dlouho nevidela. Film je chvilkami docela bizardni,ale me bavil od zacatku do konce! 85% ()
Je vcelku hned rozpoznatelný Verhoevenův rukopis, zejména v brutálních scénách. Ale pořád jsem si říkal, kdy konečně v tak dlouhé stopáži přijde nějaký zásadní zvrat a najednou byl konec. Velké plus za výbornou hudbu. ()
Starý chlípník Paul Verhoeven si oblékl kostým Pedra Almodóvara a střihnul si vkusnou variaci na jeho nejlepší kusy. Chytře napsaný scénář ruku v ruce s obratným režijním vedením udržuje pozornost po celou bujnou stopáž, což je u evropských dramat věc často nevídaná, o to více však vítaná. ()
Verhoeven 2016 = Almodóvar 1993 ()
paul verhoeven to ma stale v malicku (i napriek bliziacej sa osemdesiatke) a isabelle huppert potvrdzuje ze je jedna z najlepsich hereciek v sucastnosti. rape revenge thriller na ruby (kde znasilnena odmieta byt obetou)... ()
Bizarní drama plné toho nejčernějšího humoru. Chválit výkon hlavní protagonistky by bylo nošení dříví do lesa, Isabelle mě každopádně naprosto uchvátila (takovou svini byste za kamarádku vážně nechtěli) a na svůj skutečný věk nevypadá ani náhodou. I další herecké výkony byly velmi zdařilé, příběh dokázal překvapit a udržet mou pozornost po celé dvě hodiny. Bravo! ()
Nezávislé ženy teda veľmi nemusím rovnako ako aj filmy o nich, no keď už to má atmosféru ako z gialla a chladné násilie ako new french extremity, netrvalo dlho a jej čaru som podľahol. Thriller chladnejší ako psí čumák ma prekvapil svojim neštandardným scenárom, ide o komerčne úspešného režiséra a u nich sa zvyčajne ide na istotu bez experimentovania, dejové linky sa miešajú, a vždy vyvrcholia znásilnením, jedného násilníka ktorý je dlho neznámy no keď sa zistí jeho identita, diváka to nečakane prekvapí a to sa ešte snímka neblíži k vyvrcholeniu no proste paráda. Hudba je tu veľmi kvalitná, herecké výkony tiež. Audiovizuálny pokrm ktorý nasýti aj žrúta ako som ja. ()
Dobře vystavěný, napsaný i obsazený thriller, který nabídne několik napínavých scén. Paul Verhoeven dokáže skvěle měnit tempo, hravě pracuje s hlavním tématem filmu a přitom jsou výborně využity i vedlejší linie, na kterých snímek nestojí, ale jeho kvalitu posouvají nahoru (linie s otcem, synem nebo rodinnou přítelkyní). Festival francouzského filmu, Světozor. ()
Zvrácené. Ujeté. Mnohovrstevnaté vztahy. Průsak minulosti. Hra s divákovou morálkou. Nic není nemožné, stejně jako ve světě pc her, ale v běžných reáliích. Pěkná psychologická studie. Takový je nový Verhoeven. Stojí za to. Výborný výkon Isabelle Huppert. ()
Asi s žádnou postavou, v čele s titulní bych asi dvojdomek mít nechtěla, tolik pokřivených charakterů aby pohledal. Ale v podstatě je chladný a pragmatický cynismus Michele mezi těmito lidmi osvěžujícím prvkem. Její zklamání jejími bližními - synem, matkou, milenci - se dá v podstatě pochopit, Možná je film zbytečně dlouhý, ale nedá se říct, že by v některé své části vyloženě ztrácel dech. Rozkošná je omluva manželky - "...on nebyl zlý, jen zvrácený..." ()
Reklama