Obsahy(1)
Poté, co Ičiko nezvládla žít ve velké rušném městě, se vrací zpět do vesnice v horách, kde chce hospodařit tak, aby byla soběstačná. Z různých místních ingrediencí, které tu objevila, je schopná se o sebe postarat a připravit si takové jídlo, díky kterému přežije nemilosrdnou vládu matky přírody, která zde v horách panuje obzvlášť přísně. (Zíza)
(viac)Recenzie (11)
Během sledování jsem měl neustále přání ochutnat všechny zde připravované pokrmy a to nejsem žádný ´vegan´ .. to se mi u žádného ´kulinářského´ filmu doposud nikdy nestalo ... .. ... persimmon je mé nejoblíbenější ovoce (pamatuji jeho premiéru na našem trhu, 8,- Kč / kg), sušený / křížaly bych si dal hned, to musí být ... ()
Klidný, volně plynoucí snímek o prostém životě jedné slečny, která na vesnici sama hospodaří, stará se o svou úrodu a ze sklizených surovin vaří nejrůznější jídla. Obzvlášť první polovina (léto) mi hodně padla do noty. Pokud hledáte něco, co vás vytrhne z hektické každodennosti a uklidní mysl, tohle je rozhodně dobrá volba. Moc se mi líbí, že film vzdává poctu přírodě a střídání ročních období (které je v Japonsku mnohem znatelnější než u nás), protože není radno zapomínat na přírodní hodnoty. Japonci jsou naštěstí národem, který i přes moderní trendy a technologický pokrok na tradiční a přírodní hodnoty nezapomíná. Jsou si mnohem víc vědomi, že je jejich život spjatý s přírodními vlivy (vezměte si i to, jak si ve své rodné zemi "zvykli" na přírodní katastrofy, kterých je na půdě Japonska opravdu mnoho... i když to trochu odbíhám), každopádně se tenhle japonský vztah k přírodě (a úcta k ní) odráží i v tomto filmu a už to, že se Japonci rozhodli něco takového vytvořit (jak předlohu tak následně film) mluví samo za sebe. V druhé polovině (podzim) už se trochu opakuje nastavený trend, ale naštěstí se zájem diváka může upnout i na samotnou hlavní postavu a její psychologii. Předkládá se nám otázka, proč tenhle způsob života vede a jestli opravdu neustrnula na místě z nějakého závažnějšího důvodu. Její vztah k matce, který se nám pomaličku odkrývá během celého filmu, si rozhodně získal moji pozornost. Těším se na druhý díl (zima/jaro), ale pro naladění na správnou strunu si ho nejspíš nechám až na zimu :) ~(4,3★)~ ()
Pre mňa žánrovo nezadeliteľný film. Mori točí o prírode a varení bez dramatizácie, alebo kauzality. O hlavnej hrdinke sa dozvedáme naozaj strašne málo. Vieme, že odišla z mesta na dedinu, ale dôvod nepoznáme. Vieme, že uteká pred problémami, ale akými? Vieme, že ju matka opustila a ona žije v jej domčeku v mestečku Komori, kde sadí, varí a jazdí na bicykli. A to je všetko. Kameraman sa vyšantil do sýtosti. Film má tiež príjemnú atmosféru. Chcel som si hneď zbaliť všetky svoje veci a nechať Bratislavu Bratislavou. Ale čo film v skutočnosti ponúka? Nie je ani artový. Nedrží sa ani typickej Hollywoodskej trojaktovej štruktúry. Nedá sa nazvať ani Indie filmom, lebo vzťahy sa to naozaj neriešia a metaforický film to tiež nie je. Som z neho úprimne zmätený. Ale keďže som fanúšik filmov idúcich proti zaužívaným konvenciám dávam 4. Vo svojej podstate som sa vôbec nenudil, len sa mi v kuse zbiehali slinky na všakovaké dobroty. Uvidíme čo prinesú zvyšné 2 časti. ()
Návod na přípravu filmu o přežití na venkově: Najděte co nejodlehlejší zamědělskou krajinu. Rýžová pole obklopená lesy, ze kterých stoupá pára. Plané třešně. Lísky. Bující řádky mrkve a sladkých brambor. Vyčančané domy a cesty nejsou třeba, rurální kvalita zcela postačuje. Najděte kameramana s "okem". Nechte ho se dívat a přemýšlet, jak vytvořit co nejkrásnější záběry. Najděte dívku. Mladou, sympatickou, kawaii かわいい. Podmínka: Příjemný vzhled i se zpocenými klíčními kostmi (nebo právě proto). Odějte ji zemědělsky, postavte do výše uvedené krajiny, před výše uvedeného kameramana. Nechte ji zbírat plodiny, řezat dříví, vařit a jíst (poslední dvě položky co nejvíce). Úspěch zaručen! ■ Trailer: https://www.youtube.com/watch?v=5fcDvt6jtEA ()
Občas je opravdu dobré netušit, co přesně film obnáší...protože kdybych věděl, kdoví, zda bych se k němu odhodlal. Zkrátka dvouhodinovej biják o tom, kterak dívčina odjede kamsi na samotu plnou lesů, vod, a strání (a taky rýžových polí, samozřejmě) poklidně si tam žije a vaří si různá, veskrze bezmasá, jídla. Do toho pár pěkných záběrů krajiny, pár vzpomínek na dětství a šmitec. Spád to má absolutně nulový, holka zkrátka škrábe brambory, meje nádobí, krájí zeleninu...a asi po čtyřiceti minutách jsem si opravdu přál, aby jí spadl alespoň kastrol na zem ! Něco, co by diváka probralo...Ovšem, nechci být nespravedlivý - film byl upřímný, taková oslava života na venkově/v přírodě, a lidské práce. Jen zkrátka opravdu chce tu správnou náladu a být odpočatý, jen pak se dá tenhle film správně vychutnat. ()
Reklama