Obsahy(1)
Paul je rodinne založený muž, ktorý pracuje v call centre a cíti sa úplne vyhorený. Pod vplyvom spravodajského šotu, ktorý vidí v televízii v piatok trinásteho, oznámi svojej rodine, že sa vydáva na cyklistický výlet, a zmizne do provensalských hôr, kde sa niekoľko dní márne usiluje skoncovať so životom. Zažije tam však niečo mimoriadne... (MFFK Febiofest)
(viac)Recenzie (7)
Příroda krásna ale jinak co to mělo jako být? Omlouvám se nezaujal tenhle příběh. ()
Na tento film jsem šla během Febiofestu jen kvůli Michelovi - vidět hodinu a půl svého oblíbeného spisovatele, jak nesleze z plátna, se přeci jen nenaskytne každý den. Po zhlédnutí musím ovšem konstatovat - naštěstí. A že ještě nikdy jsem se během filmu nedívala tak často na hodinky. Je mi tedy líto, ale bohužel nemohu potvrdit, že by tento existenciální počin nebyl nudný. Je přímo krystalicky NUDNÝ. A to je na něm asi jediné vtipné. Nebo jinak: pokud si vybavíte svá domácí videa, kde se toho pohříchu děje pramálo, ujišťuji vás, že v porovnání s tímto snímkem, vám začnou konečně připadat akční a neobyčejně invenční. Bohužel ovšem i hloubku tématu aby tam člověk vyhrabával klacíkem - v druhé polovině se pár silnějších úvah mihlo, ale skutečně jen mihlo. Ale já jsem alespoň díky zvědavosti na Michela měla důvod ho vidět (i s tématem jsem byla smířená), ale co chudák moje maminka, kterou jsem vzala s sebou (!). Sice jsem ji varovala, že to opravdu nebude standardní filmový zážitek, ale že to bude až tak strašné, to vážně nečekala... :) ()
Proti prírode o dvadsať rokov neskôr. Lacne pôsobiaci, ale ukážkovo funkčne komponovaný digitálny vizuál home made videa: Päťdesiatnik sa túla francúzskou bušou a voice-overom sa, úprimne a otvorene, zamýšľa nad sebou, prázdnotou a zmyslom svojho života, nad samovraždou, atď. A prekvapivo to nie je otravné ani nudné. Vďaka vizuálnemu typu a minimalistickej mimike predstaviteľa a ešte viac vďaka skvelo, miestami až básnicky napísanému monológu, ktorý trefne vystihuje tak povedomé existenciálne pocity a myšlienky. Navyše formou poetickej francúzštiny. ()
[SFF 2015, Sydney] ()
Nasledujúci komentár vyzrádza dej filmu! Radikálny protest proti prevládajúcej forme i obsahu príbehovej kinematografie. Namiesto štylizovaných Kenov a Barbie s dokonale vytvarovanými oblinami ovládol obraz smutný starý rozcuchaný šašo, čímsi pripomínajúci Jožka Kronera. Snáď tými previsnutými gambami. Ultraskeptický pohľad na život ako márnosť a vek ako zabuchnutú bránu k radostiam mladosti. Pre trhovú ekonomiku sú starí nanič. Špinia, dýchajú ostatným vzduch a berú im zo stále sa zmenšujúceho žvanca žrádla. Vyschnutý ako vytrasená desaťročná marska, s prstami tmavožltými od fajčenia, blúdi hrdina v cyklistickom úbore popod vápencovými bielymi skaliskami v pustej krajine. Odhodlaný zomrieť. Sem-tam mu hlavou prebleskne nejaká úvaha, no často len tak stojí, či niekam chodí. V prírode, ktorú bohvieako nemusí, však nájde istú formu spásy. Povznesenia, ktoré sa veľmi rýchlo vytratí pri prvom kontakte s civilizáciou dneška. S kultúrou horoskopov. ()
Reklama