Réžia:
Eric RohmerScenár:
Eric RohmerKamera:
Sophie MaintigneuxHrajú:
Joëlle Miquel, Jessica Forde, Jean-Claude Brisseau, Marie Rivière, Béatrice Romand, Fabrice Luchini, Eric Rohmer, David Rocksavage, Philippe Laudenbach (viac)Obsahy(1)
Reinette a Mirabelle jsou dvě mladé francouzské dívky. Ta první žije na venkově, druhá pak v srdci rušné Paříže. Jejich setkání je v podstatě jednou velkou náhodou - nechtěně na sebe narazí, když je Mirabelle na prázdninách a porouchá se jí kolo, s nímž jí Reinette nakonec pomůže a navrch přihodí i šanci poznat netušené krásy místní přírody. Avšak náhoda může dát vzniknout velkým věcem, třeba i velkým přátelstvím. Proto také toto setkání nakonec končí slibem, že si dívky společně pronajmou byt v Paříži, kde budou společně žít během univerzitních studií. Jenže to, co se na počátku jeví jako skvělý nápad, může časem získat odlišnou tvář. Zatímco Reinette je v podstatě jednoduchá a srdečná šedá myš, městská sofistikovaná Mirabelle má až příliš mnoho negativních stránek, které lze jen těžko věčně schovávat. Střet obou dívek, tolik odlišných, je v podstatě nevyhnutelný. A také se brzy objeví.
Komorní drama, rozdělené do čtyř separátních, přesto vzájemně provázaných částí, natočil jako součást svého cyklu „Komedie a přísloví“ jeden z hlavních představitelů francouzské nové vlny, slavný režisér Eric Rohmer (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (5)
Ten nejkrásnější večerníček. ()
Není útočný jako Godard, ani nás do svého světa nezve s promyšlenou vřelostí Truffauta, s Rohmerovými přátelskými filmy buď pár desítek minut strávit chcete, nebo ne. Pro mne to byla zatím pokaždé příjemná společnost. Film je rozdělen do čtyř kapitol na režisérova oblíbená témata (morálka, umění, víra vs. věda) a jeho jádro jako tradičně tvoří dlouhé polemiky bez jednoznačných závěrů, čili v nich můžete klidně pokračovat i po doběhnutí titulků. Nechybí ani Paříž a s ní tradiční atrakce města nad Seinou – arogantní číšník. 75% ()
O osudu, náhodě, životě a setkáních. Miloučké. ()
První povídka mě naprosto okouzila. Pak už to šlo z kopce; invence tu byla stále, ale dialogy mi postupně ubraly sil natolik, že jsem se zotavil až poté, co jsem se stal nemluvně protivným. A s koncem filmu jsem měl těch holek opravdu plný zuby. Pozn.: Obrazy, které všechny čtyři scénky (nedovadu to nazvat jinak, možná anekdoty) propojovaly, se mi líbily. ()
Život sa skladá s každodenných maličkostí (svitanie, almužna pre žobráka, či nedorozumenie s obsluhou v kaviarni), ktoré Rohmer zväčšil a rozpitval pod mikroskopom láskavého humoru. Aby to divákovi "lepšie ubiehalo" osladil to dialógmi tipu doslovný návod na opravu defektu, opis cesty z domu na ulicu X, skrátka zbytočnosťami, ktoré ale ten film výborne dopĺňajú. Použijúc parafrázu z tohto filmu: Pred umeleckým dielom sa zbytočne nehovorí, len s úctou stojí a mlčí... ()
Reklama