Réžia:
Denis VilleneuveScenár:
Eric HeissererKamera:
Bradford YoungHudba:
Jóhann JóhannssonHrajú:
Amy Adams, Jeremy Renner, Forest Whitaker, Michael Stuhlbarg, Tzi Ma, Mark O'Brien, Joe Cobden, Russell Yuen, Nathaly Thibault, Pat Kiely, Julian Casey (viac)VOD (5)
Obsahy(2)
Planéta Zem opäť stojí v centre pozornosti mimozemskej civilizácie. V dvanástich metropolách pristáli zvláštne vesmírne lode a nik netuší, aké sú zámery votrelcov. Prišli v mieri alebo sa ľudstvo má začať obávať? (Itafilm)
Recenzie (1 795)
To si takhle přiletí vesmírné chobotnice trochu pokecat na matičku Zemi ... jenže jim nikdo nerozumí. A tak milý studenti, začíná hodina angličtiny. Ale teď vážně. Arrival je skvěle obsazené komorní sci-fi drama, kde se Villeneuve docela vyžívá v pomalých detailních záběrech ale přitom všechno uteče tak rychle. Moc mě potěšila ona mysteriózní linka, byť si nejsem tak úplně jistý jejím vyústěním. Ale vem to čert, co člověk to jiný názor. Příchozí jsou prostě originální, kvalitně zpracované a hlavně perfektně natočené drama. 85% ()
Bylo to hezky natočeno, s tím nebudu polemizovat. Ale co říci k obsahu filmu... pominu tu strašnou srdcebolnou linii, která mi i přes určité propojení na hlavní příběh nedávala moc smysl, a přejdu hned k hlavní zápletce, čímž možná trochu prozradím, o čem ten film je, takže pozor na SPOILER. Jaký je důvod příchodu mimozemšťanů na Zemi? "Použít zbraň." OK, takže se dozvíme toto a vidíme jen vyděšeně zmatené obličeje "vědců", kteří si ani neověří, co právě viděli, střih a diskuze po návratu plné spekulací v základním táboře, že možná zprávu nepochopili. Paráda... nechme stranou vůbec to, jak ví, jakým způsobem se v mimozemšťanštině píše slovo zbraň, nepřipadá mi to zrovna jako součást základní výbavy slov, bez které se neobejde úvodní komunikace s návštěvníky z vesmíru. Ale dobře... jak zní vysvětlení hlavní lingvistky... možná tím nemysleli zbraň, ale nástroj :-O Co!? Jak může někdo zaměnit zbraň a nástroj? Ale pořád dobrý, třeba uvažují jinak a obě věci mají u mimozemšťanů podobný smysl. Ale co se dozvíme na konci filmu? Oni nepsali "použít zbraň", ale "dát dar". U Jupitera, co je tohle za zvrat? :-D Ale mezitím už armády útočí... tomu bych věřil, jsme obávaná vesmírná monstra... ale samozřejmě, kdo první zaútočí bez rozmyslu... čínská a ruská armáda, jen ta americká stále vyčkává, protože její velení nikdy neútočí bez průkazných důkazů :-) Takže jsou to řadoví vojácí, co bez vědomí velení propašují bombu na palubu lodi... což jejich velitel posléze odbyde mávnutím ruky a slovy: ále, to byli jen naši vojáci, co se nechali strhnout novináři... Cože?! :-O Ale nechci film kritizovat jen kvůli těmto věcem, na které jsem si zrovna vzpomněl... lépe, když napíšu, že pokud by to byla komedie, mělo by to ode mě lepší hodnocení... takhle jsem se už dlouho nezasmál :-) ()
Som nadšený týmto neobyčajným sci-fi. Žiadne zvláštne efekty, niekoľko postáv a výborný nápad, ten je hlavný. V duchu dnešnej doby je pekne premiešaná prítomnosť, minulosť a budúcnosť, ale je vlastne jedno, kde práve sme, ak sa necháme inšpirovať heptapodmi. Podobne premiešané sú aj veľké veci pre ľudstvo a malá osobná tragédia, ktorej vyústenie vieme hneď na začiatku, ale to tiež nevadí, lebo prekvapenie prichádza až na konci. –––– Ako teda vyzerajú? – Čoskoro uvidíte. –––– Možno sa im náš spôsob písania vidí ako premárnená príležitosť využiť druhý komunikačný kanál. ()
Počas sledovania som premýšľal o čo ide. Hudbička pohodovo hrala, na Amyn nosík sa rozhodne dalo pozerať a cítiť sa fascinovane. A potom sa mi podarilo preložiť otázku, ktorú si položila Amy po rozhovore s jedným pánom na bankete... A ja som hĺbal s ňou, stále na ňu pozerajúc. A moje hodnotenie sa vyšplhalo o dve do plných.... Spokojnoo. ()
Naleštěné vybroušené NIC. V momentě, kdy emzákům v lodi bouchla bomba, film ztatil mou pozornost a už sloužil pouze jako kulisa. Nikdo(!!!), ne fakt nikdo není takový debil, aby zaútočil na mimozemskou loď, jejíž "majitelé" nevykazují sebemenší známky agrese a nepřátelství. Válečné militantní štvaní na úkor jedné nesrozumitelné věty, podané navíc v "neandrtálštině" a ještě k tomu zjevně vytržené v kontextu. Jako pochopil bych, kdyby mimozemšťané řekli sami od sebe: "Hele Luiso a Iene, vy nejste vobyčejní smrtelníci, že jo, my taky nejsme vobyčejní emzáci, že jo, tak vám radíme, jako vám lidstvu, použijte svoje zbraně a střílejte." Pak by militantní šílenství dávalo smysl. Ale heslovité: "Použít zbraně". Tvl a debílci se chovají hůř, jak děcka na pískovišti. Pointa, jak to v poslední době bývá, vyloženě hodící se jako 50ti minutová epizoda seriálu Krajní meze, ne jako dvouhodinový celovečerák. Mimochodem, to byl solidní false flag ty flashbacky. Upřímně nenávidím tyto rádoby wow pointy. Když se nad tím zamyslíte, ty flasbacky vůbec nedávají smysl a jsou tam nastrčeny na sílu, jen aby zmátly diváka, nikoliv hlavního hrdinu. SPOILER: Hlavní hrdinka přece už od začátku ví, že ty vize nejsou její flashbacky ale pohled do budoucnosti, tak proč je to divákovi takhle předhazováno? Proč se o těch vizích Luisa nikomu nezmínila. Jak může být člověk takový retard, že vidí do budoucnosti, ale neví o tom a zjistí to až na konci po pokecu s emzákama? A jak tu někdo trefně napsal, závěr byl vyloženě Deux ex machina. Já už jsem zmínil, od půlky jsem to přestal upřeně sledovat, ale vážně to celosvětové militantní šílenství ukončil jeden hovor mobilem čínskému prezidentovi?!!! Zemeckisův Kontakt mě sice taky zklamal a to tím, jak si nabíhal na pointu, která nakonec nepřišla, ale aspoň to nebyl blbý film. Spielbergův majstrštyk Blízká setkání stále nepřekonaný, pro svou jednoduchost a údernost. Tohle si fakt hraje na něco víc, než řadová epizoda nějakého seriálu a ve výsledku tlemíte na titulky - to bylo jako všechno? Úplně se stydím za to, jak jsem v době premiéry na úkor vyhypovaných recenzí poslal kamaráda do kina, že se mu to bude líbit a on se vrátil nasraný. Už chápu proč. Hrozná kravina. ()
Tak tady já prostě nějak nevim. Film Arrival a Denis Villneuve. Já mám tohoto pana režiséra opravdu moc rád a co jsem od něj viděl byla pecka. Neviděl jsem tedy vše, ale moc se těším jak to postupně doplním. Ono totiž jeho audiovizuální pojetí je perfektní, nebojím se napsat až dokonalé. Jak on si hraje se zvukem, hudbou, kamerou. Jaké on má nápady, smysl pro detail a celkově jakou atmosféru dokáže navodit ve svých filmech je úplná paráda. A zde to není jinak. Jenže. Po prvním shlédnutí a po vyslechnutí nebo přečtení reakcí od lidí, jejichž názoru si vážím a respektuji je, jsem o sobě začal lehce pochybovat. Pochopil jsem to špatně? Něco mi uniklo? Původně jsem byl na nějakých 60-70%. Tak jsem to viděl znovu a dnes znovu. Tedy třikrát. A ano, po prvním shlédnutí jsme to nějak nedocenil a to byla chyba. Ten film je skvělej, výborně vymyšlenej a perfektně zrealizovanej. Chápu všech těch 5* kolem sebe, ale tolik dát nemohu. Interstellar nebo Sunshine to prostě není. Je to realistické, uvěřitelné, opravdu mám jen superlativa, ale osobně mě to tolik nechytlo. Upřímně, ani se mi nechce, nebo možná neumím, napsat proč. Ale rozhodně doporučuji. Sice jsem lehce rozpolcený, 68-89%, ale tak jsme na ČSFD a o to lehčí to je. 4* a těším se na každý nový počin pána z Kanady, prosím nespadnout do nějakého dlouho, dlouho, dlouhodobého projektu jako jiný kolega ze stejné země. ()
Já osobně hodnotím Arrival "dvousložkově" - vizuální stránka a ta filosofická. Upřímně, Villeneuve už byl v lepší formě a tak je film Příchozí pouze standardem. Ne že by to bylo špatné, jen to není mistrovské, leč film obsahuje opravdu skvělé pasáže (má oblíbená je pokec na SUVčku) a hudba tomu sedí jak hrnec na prdel. A ruku na srdce, po trikové stránce to taky není žádný magnum opus, prostě to splňuje požadavky, které drama klade, takže to lze odpustit, jelikož tady film nestojí na CGI efektech, ale na hlavní myšlence. Takže proč 5*, když vizuální stránka dosahuje "pouze" 4,5 nebo možná jen 4? No jednoduše jde o to, že mě film dostal po té stránce mysteriózní. Za 2 shlédnutí lze film krásně a bez menších problému pochopit, ale i přesto jsem pořád omráčen přesahem, který Příchozí nabízí. Já si z toho ještě mimo jiné odnesl vlastní retardovanou teorii, která mi z prvního sledování udělala v hlavě chemický koktejl. Nutno dodat, že byl pozitivního rázu. Kvůli druhé složce dávám pátou hvězdu, i když by lidé mohli namítat, že snímek není tak dobrý. Já bych ale mohl namítnout, že Interstellar byl taky sračka a lidi u toho honili jak zběsilí. Zde narážím na podobné hodnocení. Řekl bych, že tu máme (zatím) drama roku, minimálně. ()
Klasicky Vileneuvevova hypnotická jízda. Neuvěřitelně vtahující, jemná a inteligentní sci-fi. ()
Po dlouhé době komorní a přiměřeně uvěřitelná a sci-fi, kde většina akcí dává smysl a je pochopitelně motivovaná. Podobně jako v Lemových knihách i zde, to není až tak o návštěvě z vesmíru, jak o komunikaci, jejím významu, limitech a vlivu na realitu. Oproti Lemovi je však Heisserer přeci jen optimističtější. Za vypíchnutí rozhodně stojí i způsob, jakým film nečernobíle realitu portrétuje a pohledy z různých stran neustále konfrontuje. Zejména v kontextu vzestupu bojechtivých buranů a fašistů po celém světě, se trefuje do velmi aktuálních témat. Svůj divácky vděčný, leč možná trochu samoúčelný twist a romanci pak vpasovává poměrně vkusně. Vůbec by mě nepřekvapilo, kdyby pod tímhle snímkem byl podepsán M. Night Shyamalan, ale že je to Villeneuve, musím říct, že se mě více dotkly jeho předchozí snímky. ()
Audiovizualně rozhodně originální počin, ale vyvrcholení a zápletka mě prostě zklamalo. Dramatičnost si film buduje velice dobře, a to je možná jeho problém. Minimálně jsem naprosto vyšponován očekával veliké AHA, ale nakonec jsem si spíš řekl jen " jo takhle , hm " Jinak holá minimalističnost je po dlouhé době filmu ku prospěchu, a neslouží jen jako prázdná rádobyvýrazová manýra. Trochu by se dalo polemizovat o časovém paradoxu, například setkání s čínským generálem, ale dá se to. ()
Kontakt (1997), Koule (1998), Gravitace (2013), Interstellar (2014), Marťan (2015). Všimněte si té 15-leté mezery, kdy sci-fi nebylo v kurzu. Už jsem si vážně zoufal a moc si přeji, aby to při současném tempu jednoho kvalitního filmu ročně ještě nějakou dobu vydrželo. Příchozí (2016) mají naprosto perfektní úvodní třetinu, plnou zděšení i fascinace, přesně jak bych si takovou situaci představoval. Toto téma se přímo nabízelo a vůbec nechápu, že to někdo natočil až teď - natočil tak, jak bylo třeba. Vlastně mě i docela překvapuje, že tak zvláštní film byl zároveň tak vřele přijat. Snad se konečně blýská na lepší časy sci-fi. ()
Mám být upřímná? Ještě se mi nestalo, že bych chtěla odejít z kina ve čtvrtině filmu. A někteří to udělali, jen asi bohužel nejsou na ČSFD, jinak si to neumím vysvětlit. Samé bláboly, hlavní hrdinka pořád jen vzdychá a omdlívá. S nějakou vyvolenou profesorkou a expertkou na jazyky, co zachrání lidstvo a vidí do budoucnosti, jen si to musí uvědomit pomocí mimozemšťanů, co vlastně chtějí naši pomoc, to na mě prosím už nikdy nezkoušejte. Stačilo. Hvězdička za Amy, kterou mám ráda jako herečku (jen ne tady). ()
Velmi netradiční sci-fi, ve kterém je akce nahrazena psychologickou sondou do globálního myšlení lidí. Je třeba vypíchnout skvělou hudbu, která pochmurnou atmosféru výborně doplňuje. Není to žádná popcornovka, Příchozí nastolují úplně jiné otázky než kolik lidí umře pod tunou emzáckého slizu, což je v případě režiséra Villeneuveho vlasně bez překvapení. ()
Jsem ohromen. Nikdy bych nečekal, že se dá z tématu Mimozemšťané vydolovat tolik napětí, ještě k tomu takovým originálním způsobem jako je rozpoznávání řeči. Má to skvělé obsazení, a všechno krásně podtrhuje úžasný soundtrack. Hectopodi působili tajemně a strašidelně zároveň. 90% ()
Slušnej film. Jestli je ale hlavní myšlenka, že by se všechny národy měli usmířit a žít společně, okamžitě dávám odpad. ()
Dvojhodinová nuda. Mal som chuť odísť z kina. ()
Krásný a silný film bez ohledu na divákův vztah k žánru sci-fi. Většina výtek ve zdejších komentářích, především v těch vulgárních a odpadem až dvěma hvězdami hodnotících, není na místě, a výtky střízlivě a normálně komentujících ne každý může považovat za relevantní. Protože a) poměrně dlouhé oťukávání lidí a přichozích nemusí být pro mnohé vůbec dlouhé či nudné, já si ho užíval a snesl bych klidně pár desítek minut navíc; b) hlavní myšlenka či poselství filmu nemusí být pro mnohé vůbec hlavní myšlenkou či poselstvím, tím pádem jim Příchozí nepřipdají jako další film z mnoha apelující na ale to bych spoil(er)oval; c) druhá, osobnější dějová linie, která by mohla být rozpracovanější, podle mého názoru dostala přesně tolik času, kolik dostat měla a aby působila tak, jak působí, tedy velmi silně a ve chvíli, kdy působit má. A tak dále a tak dále, zkrátka a dobře, mušky tu jsou, ale ne každý si jich všimne a ne pro každého musí jít o mušky. ________________ Doporučuji film podruhé (Příchozí jsou filmem, který by se měl zhlédnout minimálně dvakrát) zhlédnout s odstupem dne či dvou, třetí zhlédnutí doporučuji po přečtení povídky Příběh tvého života, která zážitek z filmu umocní. Film budete pokaždé vnímat jinak a troufám si tvrdit, že si ho při každém dalším zhlédnutí i víc užijete. Jóhannssonův soundtrack je fantastický a skvělou atmosféru filmu umocňující. Pro mě nejlepší film roku a jednoznačně nejlépe odvedená filmařina, na Příchozí v tomto směru nemá ani skvělé Městečko u moře, ani Oskarem po právu oceněný Moonlight. Villeneuve podle mě nemá mezi režiséry nastupující či už nastoupivší generace režisérů konkurenci. ______________________________________________________________ Proč je Příchozí pro mě filmem roku a co se mi na filmu tak líbilo? Především SPOILER vedlejší (alespoň pro mě vedlejší) dějová linie zabírající nejvíce času - skoro celý film, která je sama o sobě skvělá, až na zaškobrtnutí v závěru (hlavní hrdinka v zájmu lidstava, humanity a vůbec jedním telefonátem změní dějiny, když se mocnosti chápou po zbraních, jak neoriginální a blbé), která nalejvá na smeč hlavní, kraťoulinké linii flmu, která film uzavírá a závěr divákovi doslova vymáchá čumák ve smutku a údělu hlavní postavy a nechá ho bez dalšího děje nebo vysvětlování, aby si vše pěkně přebral a vcítil se do hlavní postavy filmu. Jak moc toho je divák schopen a ochoten značně ovlivňuje i zážitek z filmu. KONEC SPOILERU Úžasný film. ()
Film ma oslovil viac ako prekombinovaný a podľa môjho názoru nelogický Inception. Vzbudzoval pozornosť a rozvíjal atmosféru ako staršie sci-fi klasiky . Nápad venovať sa téme komunikácie s mimozemšťanmi mi prišiel veľmi dobrý, hoci ladený na typický "americký spôsob". Snaha o inteligentnú a nečakanú pointu mala priniesť efektný a neobčajný záver... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... Ak by sme sa na to pozreli z filosofického hľadiska, film načrtol otázku vzťahu reči, času a konania. Tie skutočne spolu úzko súvisia. Iste, čas reči nie je lineárny, ako ten počítaný čas (číslami vyjadrený počítaný "čas na hodinách"), ktorý spomína aj hrdinka. Kde sa však u nej vzalo kozmické porozumenie celku času a jazyku? Bol to dar od mimozemšťanov spojený s pochopením kruhových obláčikov ako vraj "dokonalých slov"? Problémom je, že vlastnosťou reči iného je predsa to, že vopred nevieme, čo bude vyjadrovať, že nás môže prekvapiť, ale aj niečo skrývať. Slová zložené z abstraktných znakov abecedy sú omnoho sofistikovanejšie ako nejaké obrázkové písmo. Osvojením si napr. pár znakov abecedy možno vyjadriť nespočítateľné množstvo významov. Navyše ľudskú reč charakterizuje spojenie s telesnosťou (neverbálna reč) a predovšetkým hlasový prejav, ktorý je počuť, a sám nepotrebuje obrazové vyjadrenie správy. Podstatné je však, že význam reči nenachádzam ani v sebe, ani ho nenájdem v nejakom "dokonalom jazyku", ktorý by znamenal vlastne koniec reči, ktorá žije z toho, že nikdy nie je hotová! Naviac, slovami klasika, "Jazyk - podobně jako náboženství - nemůže být výsledkem individuálního vědomého aktu, i když je na tvořivost jednotlivců vždycky odkázán."(Soko Jan. Člověk a náboženství, s. 34) ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... Filmová pointa implicitne predpokladá možnosť celkového porozumenia času a jazyka ako nejakého uzavretého cyklu, čo zase predpokladá schopnosť mimočasového nahliadnutia času vlastného života. Potom by to však už nemohol byť čas ľudský, nemohli by sme hovoriť ani o ľudských dejinách, ani o budúcnosti ľudstva. Zmena času je tam paradoxne možná vďaka "videniu" času. Budúcnosť je vopred vlastne predurčená, preto ju možno poznať a teda de facto zmeniť. To však už nie je žiadna budúcnosť (teda nový, doposiaľ neurčený čas)! No mohol by človek znášať pohľad do budúcnosti a žiť ďalej? Nestratili by jeho rozhodnutia a skutky svoju ľudskú, t.j. otvorenú, slobodnú, riskantnú povahu? Čo by sa stalo s medziľudskou dôverou a komunikáciou, teda vzťahmi? To zčasti naznačil aj film. Mohli by sme skutočne začať rozvíjať vzťah s niekým, s kým by sme sa "mali" rozísť? A hlavne bol by to pre ľudstvo skutočne dar a my vďaka nemu lepší? Nebolo by to prekliatie? Nie je pre život človeka skôr darom nevedomosť? Čo by sa stalo s ľudskou dôverou, ak by som nutne "mal pravdu"? ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ... ...Aj keby sme záver interpretovali ako obeť hrdinky, (podobajúcej sa na obeť Bohočloveka, ktorý sa obetuje, aj keď vie, že nie pre všetkých), nezabúdajme, že Kristus nás nevykúpil akýmsi hlbším poznaním zákonitostí sveta a jazyka. Vytriezvením z pokušenia gnózy je láska. Tú neprodukuje nejaké hlbšie poznanie. Je to láska sama, ktorá nás učí porozumieť, prečo to bez dôvery, ktorá všetko nepozná, nejde, a prečo naša kniha života nie je vopred napísaná. () (menej) (viac)
Na mimozemšťany se ve filmu vždy rád podívám a tak mě zajímalo i tohle sci-fi. Nejzajímavější je na tom samotný způsob komunikace mezi lidmi a návštěvníky z vesmíru. Kdo tohle vymyslel, tak klobouk dolu. Celkově jde o atraktivní mimozemskou podívanou, která svým pojetím tak trochu ve své kategorii vyčnívá z řady. ()
Nejdřív Interstellar a pak Příchozí. Žijeme ve věku výtečných sci-fi snímků s originálními koncepty, které vedle mozků zaměstnají pořádně také naše srdce a emoce. Dennis Villeneuve nám servíruje i na svůj vysoký standard excelentní snímek, který vypráví svůj dojemný příběh výtečnou formou, která si šikovně hraje s divákovými očekáváními a postupně nám servíruje potřebné informace k rozluštění titulních záhad. Tempo děje je perfektní a i když se nikam nespěchá, díky nabitému obsahu se nebudete ani chvíli nudit a stále budete v napětí očekávat, co přijde dál. Příchozí jsou silným a originálním snímkem ve všech směrech a jde o zážitek, jehož nápady a emotivní scény vás zasáhnou tak silně, že na ně ještě dlouho nezapomenete. Bravo! ()
Reklama