Réžia:
Lars von TrierScenár:
Lars von TrierKamera:
Lars von TrierHrajú:
Bodil Jørgensen, Jens Albinus, Anne Louise Hassing, Troels Lyby, Nikolaj Lie Kaas, Henrik Prip, Trine Michelsen, Anne-Grethe Bjarup Riis, Paprika Steen (viac)Obsahy(1)
V rodinném domě na předměstí Kodaně žije skupinka intelektuálů, které spojuje zvláštní zábava – hrají si na idioty a záměrně tak provokují své okolí. Na procházce, v restauraci, v bazénu, na exkurzi v továrně… Dílo s podtitulem „Idiotský film o idiotech a pro idioty“ už ode dne své premiéry v soutěži festivalu Cannes rozděluje publikum a dráždí svou explicitností i zobrazením lidí s postižením. Druhý film z “trilogie zlatého srdce”, první Trierův snímek kompletně natočený na digitální kameru. Režisér zde v praxi zpracoval vlivný manifest z roku 1995, který sepsal spolu s kolegou Thomasem Vinterbergem a v němž žádal „očistu“ filmu od produkčních úprav, návrat k jednoduchosti a soustředění na příběh a postavy. (Aerofilms)
(viac)Recenzie (208)
Existuje jiny reziser, ktereho by bavilo a ktery by stravil rok sveho zivota s natacenim filmu o tom, jak si banda lidi hraje na retardy? Ne, tohle je proste Lars Von Trier. Je to rozhodne originalni a napadite dilo, problem je, ze u toho to konci. Lars vam predhodi tlupu idiotu a zpracujte si to sami. Nic proti volne interpretaci, je v ni krasa, ale bohuzel zde neni nic jineho, cekate nejakou pointu, vrchol, cokoliv? Zapomente. "Idiots are the people of the future." 6/10 ()
Několik velmi silných až mrazivých scén vyčnívajících z mírně rozmělňovaného, leč provokativně přitažlivého a rozhodně ne povrchně efektivního tématu. Trier zde dokazuje sílu dogmatického filmu a ve zničujícím závěru, který geniálně osciluje mezi happy endem a depresivní tragickou tečkou, divákovi teprve nabízí zadostiučinění a velmi osobitý druh katarze. ()
Tohle Larsovi žeru. Je to bezprostřední, originální, syrové a až frackovsky provokativní. Jakkoliv v poslední době ochladlo mé nadšení z jeho ostatních "veleděl", tak za tohle má můj upřímný potlesk. ()
První z Trierových filmů, který mne opravdu dostal. Chápu, že pro některé jedince může být obsah filmu příliš za hranicí toho, o čem by se ještě mělo filmovat, ale obsah filmu zde není tématem. Tématem je útěk z obyčejného, šedivého a stereotypního světa většinové společnosti. Trier si vybral hru na retardované proto, že svět retardovaných je čistý, upřímný a bezelstný. Dokáží dát najevo skutečné emoce, a když někoho mají rádi, myslí to skutečně vážně. A to je jeden z hlavních důvoů, proč všichni v partičce idiotů zůstávají a hrají si na ně. Protože je nic nesvazuje, je jim spolu dobře a tenhle spolek je pro ně víc než rodina. Možná je to jen můj výklad, ale potvrzuje mi ho závěrečná scéna, kdy Katrin raději odchází od svého manžela a příbuzných do neznáma, ale s někým a za někým, kdo ji má rád. A musím říct, že je to opravdu silná scéna, stejně jako celý film. ()
Pro mě zcela jednoznačně nejslabší zástupce "Golden Heart Trilogy" a celkově jeden z těch slabších Trierových filmů, nicméně pořád nejde v globálu říct, že jde o celkově slabý či průměrný film:) Začátek je místy vlastně i dost komediální (pokud jste na to samozřejmě ochotni přistoupit), ale nebyl by to Lars von Trier, aby do svého filmu nezakomponoval i pár mrazivějších a pohnutějších momentů a nenechal své postavy pěkně "vykoupat", takže ač se "Idioterne" tváří zpočátku jako "pouhá" drsnější komedie, ve výsledku (a hlavně v závěru) jsou čistým trierovským dramatem. Přesto se mnou osudy a strasti hlavních postav zdaleka nezacloumaly tak, jako v jiných Larsových filmech. Samozřejmě nepopírám originalitu tohoto díla (námět filmu, kde si parta různých pořízků středního věku hraje na mentálně postižené a chodí "magořit", protože se vlastně jenom nudí - to je "úžasný" nápad), ale ve srovnání se vším ostatním, co můj oblíbenec Lars von Trier dosud natočil, je to pořád "jen" lehký nadprůměr. Ta čtvrtá * je těsně na hraně. ()
Rebelující způsob života je intenzivnější než konformní a společensky přijatelný život avšak vede k destrukci, takhle nějak bych to shrnul. Lidé, kteří se rozplývají nad Trierem, jeho genialitou a zachycenou krásou v tomto snímku (a podobné bláboly) jsou mi celkem k smíchu protože to není žádná úžasná filmařina, je to na úrovni podprůměrného dokumentárního snímku a dvakrát jsem si všiml mikrofonu v záběru (to je dosti amatérské). Proč tedy tak vysoko hodnotím? Protože to potěšilo voyaera uvnitř mě stejně jako každého z Vás, prostě ta píchačka tam byla vynikající a myslím, že to bylo jediné skvělé co svět v takovéto komunitě může nabídnout. Hledat v tomhle hloubku nemá smysl, ale bavil jsem se dobře. ()
Originální nápad, ale už dlouho před koncem jsem se začal nudit. Snad že jakýkoli údajný myšlenkový přesah téhle hry jde mimo mě. Nemíním hloubat nad záměnou pojmů - idiocie i zdravý rozum jsou docela bezpečně definované kategorie. ()
DOGMA 95 vo svojej najrýdzejšej podobe. Oficiálny text distribútora neklamal... Ide bezprostredne o film o idiotoch a pre idiotov. Mal som čo robiť aby som to dopozeral. Takmer som sa zmagoril aj ja sám. Nemám rád Larsa von Triera, ale v tom dobrom slova zmysle. Viem čo dokáže, poznám jeho tvorbu a viem že ma iba znechutí a ukáže mi veci ktoré nechcem vidieť..... ale aj tak si ho stále pozriem... Cieľom tejto snímky bolo šokovať diváka a ukázať mu veci ktoré by sa mu nezdali ani v tých naj-zvrátenejších snoch.. a to sa aj splnilo, takže ja som v tomto ohľade nechutne spokojný... Nesmierne mi však vadili remeselné chyby ktorých tu bolo hojne ako napríklad .. čudné strihy, minimálne 5 krát som videl v zábere mikrofón a tak ďalej.. Iba kvôli tomu nedávam plní počet... Vedel som čo ma čaká.. a to som aj dostal.. ()
Skvělé...smutný příběh o lidech, kteří ač se snaží seč mohou, realita a jejich problémy je časem dostihnou. Prácovní povinnosti, rodina, osobní tragédie...všechno se časem přihlásí o slovo a naruší jejich zjednodušený "idiotský" život a pohled na svět. ()
Byl jsem mladej, blbej, z dnešního pohledu jsem vlastně neměl žádnej filmovej přehled, ale i tak jsem se dostal do kina na tento jak se snaží sám o sobě tvrdit "přelomovej film". Pocity rozporuplný. Jak ze své tehdejší neznalosti, tak s ohledem na to co se z Dogma 95 nakonec vyklubalo. ()
ocenenia : MFF Cannes 1998 - Nominácia na 1. cenu ()
Idioti jsou jeden z mnoha Trierových snímků, o kterém budete přemýšlet ještě dlouhou dobu a jehož obrazy vás nutí si je přehrávat pořád dokola. Co ale napsat, abych se neopakovala po jiných tady? Musím souhlasit s tím, že ani já nevidím v tomhle počinu komedii. Bohužel, celý snímek je o tom, jak naprostá svoboda změní váš pohled na svět, ale přesto jste svázáni určitými normami ve společnosti, ze kterých se stejně nevymaníte. Skoro bych mohla tvrdit, že je o ne-hrdinství srovnat se s vlastním životem a tak přestoupit k alternativě, která vypadá lákavě. To, že se, klasicky pro Triera, nevyplatí, je samozřejmé. Samozřejmé ale není, jaký je přístup okolí k k něčemu takovému a mám dojem, že i tady bylo zabodováno, neb děj přesně vystihne, jak se k takové problematice stavíme. Pět hvězdiček je ale moc velkej odvaz v podobě jiných Trierových kousků, takže tady o něco méně. ()
Chápu, že je to ve své podstatě krásně podvratně geniální, ale dosti jsem se u toho nebavil a že bych u Idiotů nějak zásadně přemýšlel, to se taky říct nedá. Spíš mne přepadla jakási ospalá nuda. Nějak mi poslední dobou Trier nechutná. ()
Dalsi kvalitny zarez z europskej mimohollywoodskej filmarskej produkcie. Tento sa vola Idioterme a je od Larsa von Triera. Film dost rozdeluje divacku verejnost na nezmieritelnych Von Trierovych nepriatelov, a na druhej strane na jeho obdivovatelov. Osobne sa - ako mylovnik europskej kinematografie - priklanam skor k obdivovatelom. Spoiler !!! Komedia na sposob - banda ynteleguanov sa rozhodne hrat na idiotov a takto provokovat okolie. Koniec Spoilera!!! A na mna to funguje, a to tak ze velmi. Tento film ma vsak len jedno podstatne ale, vdaka ktoremu nedam 5 hviezd. A tym minusom je dost sialena dlzka 117 min. Prestrihat o polhodinu, a hned poskocim vyssie. Ako komediu tento film urcite beriem a povazujem to za vyborny namet. 77 % ()
Tak jsem se rozhodl, že tomu Trierovi ještě šanci dám, i když už mě dvakrát strašně zklamal. Asi jsem měl sáhnout po něčem jiném, než po Idiotech, každopádně mě z těch mnou neviděných Trierových filmů zaujal nejvíc, už jenom kvůli tomu, že jsem doufal v to, že celé to předstírání idiotů zde bude mít nějakou hlubší myšlenku. Že se na plátně bude zdánlivě dít prd, ale to prd ve skutečnosti bude ve skutečnosti říkat hlubokou myšlenku, která vám úplně změní pohled na ten film (jako se mi stalo u Spring Breakers). Bál jsem se zbytečně, mělo to myšlenku, která bohužel byla naprosto stupidní. Ta je zhruba taková, že skupinka intelektuálů si tu hraje na idioty a díky tomu žijí neomezeně a absolutně svobodně, naprosto odříznutý od svých blízkých, ale žijí si taky naprosto šťastně (což už samo o sobě zní hloupě - to opustíte všechny svoje nejbližší jenom proto, abyste žili úplně svobodně? ten film to tak sám říká). Jenže povinnosti a tlak světa okolo nich jim nedovolí být idioty na věky a tak se musí vrátit do šedé reality. Všichni. Ende. Nezlobte se na mě, ale je to strašně hloupé. Ano, člověk nemůže být úplně svobodný, protože kdyby byl, choval by se, jako ty hovada v tomhle filmu. A že bych je označil za nějaké kladné hrdiny, to fakt ne, naopak, lezli mi strašně na nervy a nenašel jsem si k nim žádné sympatie. Sice je na tom filmu vidět, že Trier ho má promyšleny a že věděl, co chce říct, podle toho taky vedl celý film a kdyby mi myšlenka toho filmu nepřipadala blbá, asi bych byl i spokojený. Ale takhle prostě jinak nemůžu. Nějaký kus filmařiny tam sice byl, i když mě Dogma 95 nikdy neoslovila, tady se na to celkem i dívat dalo, ale ten film je opravdu strašně hloupý a strašně asociální. Triera mi asi nikdy nesedne, asi něčemu ještě šanci dám, ale zatím to je jedno horší jak druhý. Nebo má jenom smůlu při výběru. Slaboulinké 2* a to neslibuju, že to časem neshodím na 1*. ()
Lars von Trier není režisér nýbrž výsměšný prznitel duší diváckých. Jeho film Idioti je mistrovské dílo bez použití hloupé moderní techniky. Ono se to člověku imponuje nesmyslnými výbuchy a vytuněnými snad i ponožkami. Není těžké otevřít hubu diváka divokou jízdou v autech připomínajících spíš trysková letadla. Sem tam nějaké ňadro, trocha vášně. Jde hlavně o tržby, ne o diváka. Tedy se může začít vrcholně pohrdat diváckou inteligencí. Ovšem to jsou ti druzí. Je Lars von Trier a pak ti druzí. Jiné dělení ve filmové branži jistě existuje, ale mně je ukradené, protože vylhané. Trier boří mantinely, ale co to dím, klišé věty a jejich pisatelé. Trier neví co jsou to mantinely. Stejně jako dělení filmové branže. Mantinely jsou tu pro druhé, to oni jsou nuceni vytřást ze sebe smrtelný chrapot únavy z vykonaného. Tam kde se Trier teprve rozhlíží a sestavuje úvodní titulky , ostatní se zaprděným obdivem k sobě samým skládají titulky závěrečné. Je možné uvažovat o filmové tvorbě, když točí Trier? Pochybuju. Lze uvažovat pouze o rodinných videích na téma – hele, támhle to buchlo (a krásně přehlušilo naši prázdnotu), támhle se blýsklo poprsí (jen se nekouknout do zrcadla a říct si proč), támhle se rozlévá smích nahraný na magnetofonový pásek (aby hned v zárodku zarazil ten náš, hysterický, zoufalý). Idioti jsou o skupině intelektuálů, kteří svůj život neřeší kravatovým uvázáním se k šibenici kariéry a perspektivní budoucnosti. Nakašlat na budoucnost. Nakašlat na všechno to pozlátko. Jsme, to by mělo být určující. Jsme. Nestačí to, sakra? Intelektuálové si ve filmu hrají na idioty. Na mentálně postižené. Naplněni humanismem se humanismu s ústy dokořán vysmívají. A víte co? Sluší jim to víc, než kdyby se jim z již zmíněného otvoru valily vlny transakcí naučených z učebnic filozofie, advokacie, lékařství čí kýho jiného nesmyslu. Jsme lidé. Baf. Opravdu. Nelžu vám. Nejsme jen chodící konzumenti hraček na zaplácnutí pozornosti. Ale ani vzdáleně. Stačí si jen promnout oči. Jistě, v některých případech by se mělo mnout minimálně smirklpapírem, ale s citem, pro boha. Ale ano, i Lars von Trier má ve filmu Idioti ňadra, i jemu tam trčí výbuchy. Ale ňadra jsou to výsměšně pornografická a výbuchy výhradně existencionální. Skvost filmové tvorby. Poklad, který by se měl poslat na ukázku ufonům do vesmíru. ()
Brilantní provokace. ()
Myslím, že jsem si opravdu nemohl lépe načasovat vyhledání definice slova ''nihilismus'' a zhlédnutí tohohle filmu - pokud jsem teda tu definici správně pochopil, je to přinejmenším úsměvné. Divná alternativa Klubu rváčů, nehledě na fakt, že je o rok mladší. Myšlenka docela jasná, ale ne pro každého pochytitelná (jen koukněte na ty smíšené reakce (a vlastně i mou úpravu hodnocení)). Taky mě ten film donutil zamyslet se, že ty Dánové vlastně chodí na piknik očividně mnohem častěji, na jiná místa a celkově úplně jinak, než když jsem jednou vyrazil já (nevím proč to zmiňuji, jen mi přišlo, že tam nějak moc jsou na pikniku). Lars von Trier je zcela nepochybně zajímavá figurka kinematografie a rozhodně si od něho ještě něco pustím, ale teď si asi budu muset dát od něho a celkově Dogma 95 pauzu, protože nápad sice zajímavý, ale zde trochu dlouhý a ne tak jednoduše stravitelný. (ale ještě přiznám, že dokumentární stylizace (která je možná způsobena pouhou nestatickou kamerou xd) tomu přidává na uvěřitelnosti) ()
třesou sse mi ruvce a nastlintala jsem si do kláivesnice, tak se omloubvám za překlepy. Flim se mki mco líbilů. Závěr něměl chybu, to byl pocit, jako bych sleedovala něco, co sledovat nemám. Ta dogmatická kamera se prostě tak umí vplížit do těch enjbizarnějsších žcivotních situacíí, a člov+k se edívá na něco, co by snad jako ani neměl vidět. A jestli jste ten můj idiotský blábol dočetli až sem, vypadá to, že s těmi "idioty" možná máte taky něco společného, stejně jako já. ()
Já to věděl! ()
Reklama