Réžia:
Stephen FrearsScenár:
Nicholas MartinKamera:
Danny CohenHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Meryl Streep, Hugh Grant, Simon Helberg, Rebecca Ferguson, Nina Arianda, Stanley Townsend, Allan Corduner, Christian McKay, David Haig, John Sessions (viac)Obsahy(1)
Hriešne bohatá Florence Foster Jenkins (Meryl Streep) je v roku 1944 na výslní vrcholu newyorskej spoločnosti. So svojím manželom a manažérom v jednej osobe, St. Clair Bayfieldem (Hugh Grant), veľkorysým patrónom klasickej hudby, zahŕňajú mestskú smotánku výberom slávnych operných árií v podaní samotnej božskej Florence. Jediným nedostatkom jej vystúpení je skutočnosť, že Florence nielenže nedokáže udržať pri speve melódiu, ale jej hudobné nadanie a hlas sú jednoducho príšerné. Takúto drobnosť však dokáže dobrý milujúci manžel vyriešiť. Bayfield udržuje svoju Florence v presvedčení, že jej spev je priamo nadpozemsky krásny. A tak Florence vždy spieva pre starostlivo vybrané a zaplatené publikum, či veľmi lojálnych priateľov. Povzbudená svojimi úspechmi, Florence sa rozhodne splniť si celoživotný sen: vystupovať v Carnegie Hall. Vo svojej neskrotnej štedrosti rozdá na svoj chystaný koncert tisíce vstupeniek veteránom vracajúcich sa z vojny. Bayfield, ktorý ju láskyplne chráni pred krutou pravdou, musí čeliť najťažšej výzve svojho života... (Magic Box)
(viac)Videá (6)
Recenzie (271)
Zpívala falešně, jednou před celou Carnegie Hall, byla trochu mešuge a její příběh je tak bizár, že se o tom píšou hry, muzikály a teď i film. Snaží se tam všichni, ale scénář není dost dramatický, vtipný nebo aspoň melodramatický, aby to nebylo zas a pořád jen: nejhorší zpěvačka, která naplnila Carnegie Hall. Vcelku nuda. Nejvtipnější jsou závěrečné titulky, podle kterých byla její nahrávka nejúspěšnějším singlem jedné vydavatelské společnosti a záznam jejího koncertu je nejžádanějším záznamem z archivu Carnegie Hall. To spíš vypovídá něco o nás než o ní, ne? ()
Herci jsou super, vsichni tři. O to nic. První půlka byla dost komedie, a upřímně, kdo si někdy pustí na YouTube reálnou Florence, žádný jiný žánr čekat nemůže. Je to, jako když šlapou kočce na ocas. Ve druhé půlce se z toho stane americké drama, manžel najednou jen nejde po penězích a všichni ji vlastně milují… celá druhá pulka je nuda, navíc s nádechem trapnosti. Což je skoda, to tema mělo potenciál. ()
Za fasádou absurdního příběhu se skrývají silné emoce. 1) Historie nás učí, že lze uskutečnit jakoukoli hloupost, pokud je vůle a jsou prostředky. Zpěv Florence Foster Jenkinsové lze brát za svérázný vtip, podpořený její štědrostí a bohatstvím. Kdo ostatně rozliší, proč lidé tleskají, když tleskají? Dnešní obliba nejrůznějších neumětelů z reality shows (vzpomeňme na Hvězdnou pěchotu ze Superstar) jasně dokazuje, že zábava může mít roztodivnou podobu._____ 2) Lidé ze zpěvaččina okolí však podléhali osobnímu šarmu a nasazení Florence (a samozřejmě také jejím štědrým darům na různé kulturní počiny). Some may say that I couldn't sing, but no one can say that I didn't sing._____ 3) Spoiler. Koncert v Carnegie Hall se konal 25. října 1944. Florence bylo už 76 let. Vstupenky byly vyprodány celé týdny předem - odhadem dva tisíce lidí se na koncert ani nedostaly._____ 4) 67letá Maryl Streepová předvádí špičkový herecký i pěvecký výkon. 36letý Simon Helberg (doprovodný klavírista Cosmé McMoon) umí pěkně na klavír a je charismatický kluk._____ 5) Florence klavíristovi: Now, I must warn you, I work very hard. I study an hour every day. Sometimes two. And my father didn't leave me as much money as everybody thinks, so I couldn't pay you more than a 150 (2 141 $ v hodnotách roku 2019). Cosmé McMoon: A month? Florence Foster Jenkins: A week. I'm not destitute! Takovou zaměstnavatelku bych chtěl, věru, mít. ()
Po francouzské Marguerite jsem tomuhle skoro ani nechtěla dát šanci, jenže to herecké obsazení bylo až příliš lákavé, takže jsem to zkusila a nelituju. Bylo to všechno, v co jsem doufala, že bude onen francouzský film. Bylo to svižné, vtipně napsané a hlavně skutečně dobře obsazené, všichni tři hlavní hrdinové to zahráli skvěle a pro mě byl největším překvapením Simon Helberg, kterého jsem si snad užila úplně nejvíc. Až jsem si na konci filmu ale říkala, jestli si Meryl nezničila natáčením hlas (a jak se vůbec dá zahrát, že někdo neumí zpívat, když to ve skutečnosti umí, je záhada, klobouk dolů). Zasloužené 4* ()
Takový dobře promazaný stroj. Nezklame, doveze, kam majitel potřebuje, ale pořád je to chladný kus, kterého za čas vystřídá nějaký nový. Pro nás diváky to bude jiný příběh. Britská stálice Stephen Frears (Špína Londýna, Královna) předkládá příběh o prachaté americké aristokratce, která má obrovskou základnu fanoušků, jenže její operní zpěv je otřesný a nevnímá to zřejmě jen ona sama. A pár nejvděčnějších. Životopisné filmy nám často cpou osobnosti, které ve svém oboru uspěly. Florence paradoxně patří mezi ně, protože umírá, aniž by si uvědomovala, že byla spíš pro smích. Tomu zuby nehty celé roky zabraňuje svými metodami s dobře zaplaceným publikem milující partner v dokonalém podání Hugha Granta. Tenhle recitující i tancující britský gentleman je znovu po letech k nakousnutí, škoda, že se nechal až příliš zaškatulkovat rolemi milovníků a víc si nevybíral poctivé role (Jak na věc, Hořký měsíc, nedávný The Rewrite). Jejich trochu podivné manželství bych nicméně hlouběji rozpitval a nabídl z něj „něco“ víc. Protože když to přeženu, tak jsme se zasekli na tom, že naše hvězda neumí zpívat a všechny tím zděsí. Ano, ona tím proslula, ale jaksi bych čekal i nějakou přidanou hodnotu. I třeba válečná realita do děje zasahuje poměrně povrchně. Kromě Granta potěší i Simon Helberg, který se coby její nový klavírní doprovod nejprve pitvoří, aby později umělkyni začal obdivovat. No, a samotná hvězda všech hvězd? Legenda Meryl Streep je samozřejmě velmi dobrá, ale výborná byla prostě jinde a jindy. Alespoň za mě. Frears nezklamal, ale nudě (jak už to v jeho filmech bývá) a chladu se nevyhneme. Takže tahle bublina o jedné pochybné slávě nakonec nečekaně rychle splaskne. ()
Galéria (90)
Zaujímavosti (25)
- Ve filmu dostane Nina Arianda jako Agnes Stark záchvat smíchu, když je svědkem „vystoupení“ Florence (Meryl Streep). Tato scéna odkazuje na údajný incident s Tallulah Bankhead. (kenny.h)
- Příběhem Florence Foster Jenkins se také inspirovali tvůrci francouzského filmu Marguerite (2015). (Athree)
- Kostýmní výtvarnice Consolata Boyle musela do všech kostýmů Meryl Streep (Florence Foster Jenkins) přidat vycpávky, aby herečka vypadala objemnější. (Streeper)
Reklama