Réžia:
Kenneth KainzScenár:
Anders Thomas JensenKamera:
Lasse FrankHudba:
Jeppe KaasHrajú:
Rebecca Emilie Sattrup, Peter Plaugborg, Jakob Oftebro, Maria Bonnevie, Søren Malling, Stina Ekblad, Petra Maria Scott, Olaf Johannessen, Laura Bro (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Dcéra čarodejníčky Dina zdedila po matke nadprirodzené schopnosti: dokáže sa pozrieť človeku priamo do duše a vyvolať v ňom pocit hanby za jeho činy. Keď jej matku neprávom obvinia z hrozných vrážd, Dina sa rozhodne odhaliť pravdu, kvôli čomu sa ocitne uprostred nebezpečného boja o moc a v ohrození vlastného života. Stredoveké fantasy plné drakov a mágie sa nakrúcalo okrem iných lokácií aj v slávnych barrandovských štúdiách. (Film Europe)
(viac)Videá (2)
Recenzie (67)
Některé postavy by potřebovaly více prostoru, hlubší prokreslení, aby si k nim mohl divák vytvořit silnější vztah. Stejně tak by občas potřebovaly více interakcí mezi sebou. Například na začátku Dina měla mít víc scén s Drakanem, aby mohla scéna ve vězení aspoň trochu překvapit. Druhým nedostatkem je hodně uspěchaný konec, přičemž (ne)jednání jednoho z hrdinů je na mlácení hlavou o zem. I přijetí skupiny uprchlíků jakýmisi horaly, do té doby neviděnými, bylo trochu podivné (navíc, kde se tam vzala rodina hlavní hrdinky). Teď to vypadá, že jen kritizuju, ale vlastně se mi to docela dost líbilo, odsýpá to, výprava je výborná, občas něco proběhne trochu jinak, než by divák čekal a české lokace lahodí oku. Tím spíš nechápu totální ignoraci filmu českou distribucí (ha, beru zpět, česká premiéra ohlášena, včas jako vždy :) ). Jsem zvědav, jestli bude pokračování (kniha, jak jsem zjistil, má čtyři díly). Tak 70 %, ale přidám. ()
Naděje na nový svěží severský vítr ve světě filmové fantasy vzaly rychle za své. Naopak se zdá, že tvůrci se pro jistotu rozhodli vyvarovat jakékoliv invence. Po vizuální stránce tuctové, postavy a dialogy nezajímavé, napětí žádné, děj primitivní a na celovečerák mi přišel celkem nedostatečný. Což ve spojení s dokořán otevřeným koncem vyvolávalo dojem spíše nějakého seriálového pilotu než plnohodnotného filmu. Taky bych řekl, že zvláštní schopnost hlavní hrdinky se určitě dala využít a předvést zajímavějšími způsoby.. Navíc mi přišlo, že její představitelka občas vypadala tak nějak příliš dospěle. ()
Trošku mi to pripadá, akoby mali trojičky oligarchu (strihač, režisér, scenárista) narodeniny, tak im otecko zaplatil profi produkciu, obstojnú kameru, soundtrack, výpravu, exteriéry, atď. Žiaľ detičky bohatého ocka sa keď profi štáb dorazil povadili, kto stratil scenár v útrobách nafukovacej panny, pri extrakcií ho potrhali a ocko oligarch, aby tam štáb nestál ako blbci, kým jeho nepodarených synov upokoja, poveril kuchárku, aby išla napísať scenár. Svojmu čoklovi dal za úlohu chopiť sa strihu a tú nafukovaciu pannu posadili na režisérske kreslo, nech neostane prázdne. Kuchárka s nevýrazným literárnym talentom doniesla GRR Maritnovu knihu - hru o tróny, v nádeji, že ju vydá za svoju. Štáb jej to dokonca uveril, lebo jej manžel pri čítaní knihy na toalete používal každú druhú stranu na výter zadnice, a pomýlený ginom, hádzal do odpadu čisté stránky a použité vracal do koženej väzby. Túto kuchárka hrdo vložila do rúk nafukovacej panny, tá zvolala - akcia a vznikla Dcera čarodejky. A síce sa ten čokel naozaj strašne snažil z toho postrihať niečo obstojné, žiaľ... ()
Možná poněkud přísné hodnocení, protože produkčně je to ošetřené pěkně, ale ta zkratkovitost scén (takže si ty lokace a dekorace ani pořádně neprohlédnete) a klišé v dialozích i charakterech to shazuje. Formát televizní minisérie by tomu slušel víc. Film se prodal do mnoha zemí, takže možná dojde i na adaptaci knižních pokračování. 50%. ()
S ohledem na schopnosti hlavní hrdinky by se to klidně mohlo jmenovat Malá čarodějnice. První, co jsem ke svému potěšení zaevidovala byl výběr představitelky matky a dcery čarodějek, které vypadaly jako rodina. Nemusím jít daleko, abych viděla, že matka a dcera si nemusí být podobné, ale nějak ve filmu, kde nejbližší příbuzní vypadají jako zástupci jiného živočišného druhu mě to popuzuje. Děti a dospělí též jsou krutí a ostrakizují toho, kvůli němuž si jsou nucení uvědomit vlastní nedostatky. Ten, kdo nějak vybočuje bývá na okraji společnosti, sám a bez přátel. Nabízí se výstižný text z jednoho muzikálu - vím, co cítíš, hrůzu vyvolených - a přesně to prožívá malá Dina. Bez přátel, s darem, který ji vylučuje z lidské společnosti. Její protihráč je bastard s nezměrnými ambicemi, bez srdce a bez skrupulí. Dál tu je dominantním otcem deptaný syn, psychologie davu, špatné, jako že strašně ušlechtilé, rozhodnutí, to všechno život přináší. Až na ty draky (hnusné, ale hodně hnusné, kde je elegance mnohých pohádkových a fantasy draků?) je to vlastně velmi realistický příběh. Draky by tady bez újmy na napínavosti mohli nahradit třeba medvědi či tygři. Spoiler - závěr je těžká rána logice nejen proto, že se hlavní hrdina zachová jako naprostý kretén, ale i proto, že z dalšího je zřejmé, že to všelidové povstání nebylo proto, aby se na trůn dostal oprávněný dědic, ale aby tak nějak pospolu Dina, Nicodermus a spol mohli prchnout kamsi do pryč a tam žít v horách jako hříbky v mechu. ()
Galéria (37)
Zaujímavosti (3)
- Snímek se natáčel také v okolí Pravčické brány, u zámečku (nynější restaurace) Sokolí hnízdo a můžeme v něm vidět i Malý pravčický kužel. (Frency)
- Herci Jakob Oftebro (Nicodemus) a Søren Malling (Våbenmester) si spolu zahráli v seriálu 1864 (od r. 2014), který je o rok starší než tento film. Ve stejném seriálu si společně s těmito herce zahráli i méně význační herci jako je Olaf Johannessen (Mester Maunus), Adam Ild Rohweder (Aun) a Esben Dalgaard (Rikert), kteří v tomto filmu také vystupují. (PanZahadnyCZ)
- Středověká fantasy plná draků a magických praktik byla natáčena mimo jiné ve slavných barrandovských studiích. (Zdroj: Film Europe)
Reklama