Réžia:
Delbert MannKamera:
Joseph LaShelleHudba:
Roy WebbHrajú:
Ernest Borgnine, Betsy Blair, Esther Minciotti, Augusta Ciolli, Joe Mantell, Karen Steele, Jerry Paris, Paddy Chayefsky, Charles Cane, Minerva Urecal (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Ačkoli je Marty robustní chlap, dokonce řezník, trpí komplexem méněcennosti a neobyčejným ostychem před ženami. Svůj staromládenecký úděl nese těžce, zato trpělivě. Až potká ženu stejného osudu - a nesmělá sympatie postupně přeroste v komplikovaný milostný vztah. Původně televizní hra renomovaného autora 50. Let Paddyho Chayefského nese všechny znaky inspirace neorealismem - psychologicky laděný příběh je pohledem do života obyčejných lidí a pronikavě se odlišuje od proklamované filozofie úspěchu a amerického stylu života. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (41)
"Obecně si myslím, že by tchýně neměla bydlet s mladým párem"/// Nerad bych ve čtyřiatřiceti vypadal tak jako Marty. Čímž nechci říct, že vypadá zle, ale že mu prostě v době natáčení už bylo přes čtyřicet a bylo to dost vidět./// To se takhle sejdou dvě báby a mluví se o tom, kdo všechno umřel= klasika./// Marty jako kamarád z armády za pět babek./// Marty telefonuje- nejdřív oči dokořán, když se zaběhlý scénář opakuje a je dívkou odmítnut- má oči zavřené, je smířený s osudem./// Kamenujte si mě, ale ten dabing se vůbec nepovedl, mluví hrozně rychle a stejně jim to na obraz nevychází. Předpokládám, že originál bude mnohem lepší, ale tenhle film vidět víckrát nemusím (ani mě na konci nezajímalo, jestli se staromládenecký řezník přeci jen ožení). Byla to nuda, a to je jeden z nejhorších ortelů, které můžu k filmu vyřknout. Takové filmy se mi líbí jen atmosférou doby, jo padesátá léta v Ameru, kdybych jen mohl alespoň týden v té době ochutnat. ()
NFR 1994, Oscar 4 : Nejlepší film, Režie, Herec HR - Ernest Borgnine, Scénář + 4 nominace: Herec VR - Joe Mantell, Herečka VR - Betsy Blair, Kamera ČB, Výprava ČB. .. . . . . . . . Zlatá Palma ()
Naprostá čistota. Tento film je oproštěn od všeho nadbytečného a vypráví extrémně přímočarý příběh o jednom nesmělém dobrákovi, který konečně najde tu pravou. Trénovanější divák bude logicky očekávat nějakou zradu, nějaký nečekaný dějový zvrat v druhém plánu, ale Marty to nepotřebuje, zbytečně by mu to ubíralo na síle spočívající právě v jednoduchosti. Martyho lze vnímat také jako obrázek poválečné generace, která nutně potřebuje zaplnit velký kus prázdnoty, zející v jejích duších. Pro své optimistické vyznění jde o mile idealistický snímeček, o příjemné pohlazení po duši, neohánějící se přehnanými ambicemi. Scénář není žádný zázrak, ale zaslouží si být zbožňován za to, jak hezky úhledně divákům servíruje to, co chtějí slyšet, tzn., že není důležité, jak člověk vypadá, ale jaký je, že naděje umírá poslední, že na každého čeká ta/ten vyvolená/ý apod. Překvapivě civilní, překvapivě oscarový je Ernest Borgnine, který mi byl z celé divoké bandy stejně vždycky nejsympatičtější. Možná vás při nečekaném zjevení se nápisu The End napadne, že Akademie s oceněním pro nejlepší film trochu přestřelila, na druhou stranu, co si budou někteří diváci za padesát let říkat u – již dnes povrchního – Crashe? Jinými slovy: nedoporučuji přikládat Oscarům přehnaný význam. 80% ()
║Rozpočet $343,000║ ()
Klasický a vlastně ničím zvláštním zajímavý příběh outsidera, který konečně potká tu pravou, dojme hlavně díky Ernestu Borgninemu v hlavní roli - je tak sympatický, že se přistihnete u toho, jak pevně držíte palce, aby mu to konečně vyšlo. Holt kouzlo starých hollywoodských bijáků. ()
Podobné milé filmíky by mali dávať oveľa častejšie ako niektoré umelé romantické limonády dnešnej doby. Neskutočná pohoda a úprimnosť ma pohltila počas sledovania aj po filme. Ten svojim obsahom určite aj morálne prispeje k téme lásky. No mohlo to byť vtipnejšie. Ale Borgnine mi navždy prischol ako dobrák Marty. 80%. ()
Sympaticky film so sympatickym starnucim dobrakom Ernestom Borgnineom, ktoreho matka, priatelia a dalsi ludia tlacili k stene, aby si uz konecne nasiel nejaku priatelku a ked uz si nejaku nasiel, matke sa na nej nieco nepacilo, priatelia ohovarali, ze je skareda atd... Ako to dopadlo, nechajte sa prekvapit, avsak z mojho pohladu to skoncilo predcasne a nejak nedokoncene, aj ked som si koniec mohol domysliet. Cakal som, ze tam este nastane viacej problemov a zrazu bol koniec ako v polovici filmu a to je jediny dovod, preco som dal 3 hviezdicky, inac by som dal urcite aj styri. Na Oscara za najlepsi film roka 1955 sa mi tento film nezda... 22.09.2008 ______ Ernest Borgnine - (Marty Piletti) +++ Betsy Blair - (Clara Snyder) +++ Esther Minciotti - (pani Theresa Pilettiová) +++ Joe Mantell - (Angie) +++ Karen Steele - (Virginia) +++ Hudba: Roy Webb +++ ()
Krasny, myslienkovo nadcasovy a jednoduchy (ale v ziadnom pripade hlupy) film. Ernest Borgnine ako titulny hrdina exceluje a velmi som mu fandil. Nie je to nic uzasne, no niektorym veciam stoji stale za to nacuvat. Proste taky maly velky film zo zivota. 8/10 ()
Marty má 34 rokov, je slobodný a single, žije v spoločnej domácnosti s matkou a bez otca, ktorá mu príliš kecá do života a rozmýšla, ako sa v živote presadiť. Ja mám 34, som slobodný a single, donedávna som žil v spoločnej domácnosti s mamou, ktorá sa tiež starala o moje známosti a tiež riešim v dobe krízy, ako sa poriadne presadiť. Marty sa stal mojim osobným filmom aj napriek tomu, že je takmer 60 rokov starý, čo je dôkazom jeho nadčasovosti. Problémy ľudí sú stále rovnaké, ak sa mladý človek včas nedokáže dostať z domu, je to stále ťažšie a vzťahy s rodičmi čoraz komplikovanejšie. Film nadhadzuje viaceré závažné témy, čiže sa nesústreďuje iba na romantickú líniu, ktorú by vypĺňal povinnou omáčkou. Keď sa na začiatku Ernest Borgnine pred svojou matkou zosypal a začal sa sťažovať na svoj vzhľad a odhalil tak svoju zakomplexovanosť, odhalil tak aj kvalitu a výnimočnosť scenára a navnadil diváka na dielo, ktoré má čo povedať prekvapivo aj tomu dnešnému. Príbeh o zúfalom hľadaní šťastia, lásky, miesta vo svete, sebarealizácie, odmietnutia fixácie na názory okolia a tým pádom nájdenia vnútornej sily na presadenie vlastnej osobnosti, čo bolo a bude vždy veľmi ťažké. ()
K tomuto filmu snad neexistují české titulky. Já jsem ovšem frajer, takže mi nedělá problém kouknout s anglickými. Nakonec jich nebylo ani třeba. Angličtina je v tomto snímku opravdu velmi jednoduchá. Snad se ani neobjevilo jediné slůvko, kterému bych neporozuměl. To se mi už dlouho nestalo. Obvykle se takové slůvko najde snad v každém filmu. K mému velkému údivu se mi tento snímek dost zamlouval. Po romantických dramatech moje srdce opravdu neprahne, takže jsem zhlédnutí dlouho předlouho odkládal. Hrozně miloučký film o hrozně hodném tlouštíkovi, který netouží po ničem jiném, než najít nějakou tu spřízněnou duši. Takový snímek ze života. Jistě už každý někdy narazil na člověk, se kterým si hrozně dobře rozuměl. Na člověka, se kterým čas hrozně rychle utíkal a stále si bylo o čem povídat. Přičemž nemusel při rozhovoru ani nikterak přemýšlet. Slova šla na jazyk sama. Daný vztah je ve filmu vykreslen opravdu kouzelně. Oběma aktérům jsem od srdce přál a fandil, aby jim vše vyšlo. Tu pověstnou jiskru mezi nimi opravdu fyzicky cítíte. Právě uvěřitelnost je hlavní doménou snímku. Je opravdu jednoduchý. Na nic si nehraje a za nic se neschovává. Jsem příjemně překvapen a ještě příjemněji potěšen. ()
Marty je hodne starý film a bol som zvedavý, ako na mňa bude pôsobiť po mnohých rokoch. A celkom dobre. Je to taký jednoduchý, prvoplánový príbeh, kde divák nemá potrebu sa nad niečím zamýšľať, hľadať niečo nedopovedané, pretože všetko, čo mu chceli tvorcovia dať na vedomie, má úhľadne naservírované. To sú zdanlivé negatíva filmu. Ale veľké plus filmu je, že napĺňa slogan "v jednoduchosti je krása" v odklone od tradičnej hollywoodskej produkcie, šťastného výberu predstaviteľov ústrednej dvojice, v uveriteľnosti konania postáv a v málokedy zažívanej atmosfére, ktorou film prekypuje. Pri troche tolerancie je film dodnes pozerateľný, čo o 60 rokov nemusí platiť pre väčšinu dnešných filmových hitov. ()
Jedna z oceňovaných hollywoodských klasik 50. let, kterou podle jedné knihy prý musím vidět, než umřu :o) , ale osobně mě příliš nevzala. Mám pocit, že nevidět Martyho, o nic zásadního bych nepřišel. Dost mě bavilo prvních a posledních 15 minut, oceňuji podání závěru nejen bez patosu, ale i bez jednoznačného happy endu a Ernest Borgnine se do hlavní role dobře hodil. Ale celkově mi ten film připadal trochu neslaný, nemastný a nepociťoval jsem u něj moc ani z onoho tradičního kouzla naivních romantických filmů pro pamětníky. Humoru je zde totiž často stejně málo jako napětí, takže nekonala se komedie, ani pořádné drama, a jako obyčejný jednoduchý příběh bez přidání napětí, hlubší psychologie postav nebo humoru má Marty zase málo realistické zpracování na to, aby mě pořádně pohltil. Přispívají k tomu (s výjimkou sehrané mužské dvojice Borgnine – Mantell) i slabší herecké výkony. Přistihl jsem se víckrát nejen, že se nudím, ale že vnímám vše ostatní, než příběh. Dialogy jsou často založené více na promluvách některé postavy, než vzájemných rozhovorech. Betsy Blair ztvárňuje ošklivku a skutečně nevypadá jako žádná kráska, ale když přijde hezky oblečená a učesaná k Martymu, usměje se a začne pronášet romantické řečičky, cítil jsem z ní daleko víc té krásy, než skutečných emocí a případného hereckého talentu. I navzdory tomu, jak se tvůrci k závěru umně vyhli tradičnímu klišé, mi ta romantika připadala často strojená a nefungovala na mě. *** Cože? 4 Oscary v hlavních kategoriích?? Tak se holt zase jednou s mocipány z Akademie nestotožním. [50%] ()
Delbert Mann svojim filmovým debutom zažiaril a odniesol si Oscara za réžiu i film. Značne mu k tomu pomohol priamočiary scenár Paddyho Chayefského ( Oscar ), v ktorom hrajú prím dialógy. V tomto duchu netreba zabudnúť na vynikajúceho Ernesta Borgnineho, ktorý dal svojmu staromládeneckemu Martymu veľké srdce. Postava outsidera vo veciach lásky, večne atakovaný poznámkami , že by si mal nájsť ženu, je uveriteľná a krásne civilná. ()
Film, který stojí hlavně na výkonu hlavního představitele - teď to řeknu blbě, ale Borgnine vás prostě chytne za srdce, svou neškodností je až roztomilý. Nejedná se o nic závratného, ale řekl bych, že se s tímto přes padesát let starým snímkem dá prožít celkem příjemný večer. ()
Krásný film. Tak pohodový, že se na něj dívá jedna radost. Všechno je tak nenucené, přirozené. Hlavní představitelé jsou sympatičtí a co je hlavní, funguje mezi nimi ono kouzlo, které činí romantické filmy dobrými. Poněkud jsem v Martym viděl sám sebe :). ()
Sympatická, hřejivá, emfatická skica. Ale žel jen skica. Hlavní postava je sice prokreslena pěkně, ale členité prostředí, v němž se pohybuje a ve kterém je formována, působí dost vágně, schematicky; byť nepostrádá svou specifickou atmosféru. Přitom na kontaktu s ním je Martyho charakteristika vystavěna. Kvůli zjednodušenému zobrazení světa pak nahlížená Martyho vnímavost vyznívá poněkud vypjatě; je však snad ten svět chladných návyků prost vnitřního života? Důkladnější psychologický rozbor by si zasloužila přinejmenším postava Clary, jejíž prožitky skrývá její nesmělá tvář; ale i vedlejší dějová linka o rodinných potížích Martyho příbuzných by stála za hlubší náhled. Škoda té stručnosti. Ale jinak jsem za to vtažení do víkendu melancholického řezníka vděčný. Mělo to své kouzlo. ()
Keď to pred rokmi dookola rotovalo na MGM, tak som zakaždým videl len nejaké úseky a nechápal som, čo sa na tom mojej mame tak páči. Teraz som si to konečne pustil celé a je to pecka. Je to taký predchodca filmu Only the Lonely o slobodnom chlapíkovi po tridsiatke (Ernest Borgnine podal fakt skvelý výkon), ktorý stále býva s mamou a nedarí sa mu nájsť si ženu. Film dokáže diváka neraz dojať nad smutným osudom viacerých postáv, ale zároveň aj často rozosmiať neskutočne vtipnými dialógmi. Či už medzi Martym a jeho matkou, ktorá sa ho stále pýta, kedy sa ožení ale akonáhle si domov privedie konečne dievča, tak na ňu hneď začne žiarliť a začne ju kritizovať od hlavy po päty. Bavila ma aj vedľajšia línia s ďalším mamičkiným mazánkom, ktorý sa musí rozhodnúť, či z bytu odsťahuje matku alebo ženu. Rovnako vtipné, miestami dojímavé a zároveň neskutočne romantické je rande medzi Martym a podľa všetkých postáv naokolo, ošklivkou Clarou. Mne sa teda celkom páčila. Rozhodne mala nádherný úsmev. To ich rande plné emócií u obidvoch postáv mi pripomenulo klasiku Before Sunrise, len to tu bohužiaľ trvá podstatne kratšie. Škoda, že nemali viac spoločných scén, ale o to viac som si ich užíval a film si ma postupne po pomalšom rozbehu úplne podmanil. Proste nádherný príbeh dvoch obyčajných bežných ľudí, ktorý nie sú jak vystrihnutý z časopisu, našli svoju životnú lásku. Výsledkom je film, ktorý mi ubehol strašne rýchlo a na konci som mal chuť si ho pustiť znova. Zatiaľ dávam silných 8/10. ()
Tajne, v skrytu duše som dúfal, že postavu, ktorá by čo najlepšie vystihovala môj charakter nájdem v nejakej Tarantinovke, no stalo sa to tu. Veľmi dobre som chápal všetky Martyho pocity, aj reakcie na otázku "Kedy sa už oženíš?". Jeho skúsenosti so ženami sa podobali tým mojim, proste som sa v ňom našiel a držal som mu palce. Veľmi pekný film aj o odvrátených stránkach nadväzovania vzťahov s výborným Borgninom. ()
Je ľahké sa divákovi stotožniť s tou ktorou postavou, či už ide o dobráka Martyho, milú ale krásou neovplývajúcu Claru, či Martyho bratranca s manželkou, ktorý to nemajú so svokrou práve najjednoduchšie. Film so života, pre každého, aby si v ňom našiel ten svoj kúsok. ()
Reklama