Réžia:
Steven SpielbergKamera:
Janusz KamińskiHudba:
Alan SilvestriHrajú:
Tye Sheridan, Olivia Cooke, Ben Mendelsohn, Lena Waithe, Mark Rylance, Simon Pegg, T.J. Miller, Philip Zhao, Win Morisaki, Hannah John-Kamen, Ralph Ineson (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
V roku 2045 je svet veľmi nehostinné miesto. Stredoškolák Wade Watts, tak ako väčšina ľudstva, uniká pred bezútešnou realitou do virtuálnej utópie zvanej OASIS, kde môže byť každý, kým len chce. Existujú tu tisíce planét, na ktorých sa dá žiť, hrať, ale aj zamilovať. Tvorca OASIS-u James Halliday totiž zomrel bez potomkov a svoje rozprávkové bohatstvo spolu s OASIS-om sa rozhodol darovať človeku, ktorý rozlúšti hádanky a splní úlohy roztrúsené v jeho výtvore. Milióny ľudí sa celé roky márne pokúšajú rozpliesť hustú sieť odkazov na popkultúru z konca dvadsiateho storočia. Až kým Wade jedného dňa nenatrafí na kľúč k rozlúšteniu prvej hádanky a odrazu stojí proti tisíckam súperov v zúfalých pretekoch o uchmatnutie hlavnej ceny. Nejde tu však len o lákavú výhru, ale najmä o desivý dosah pretekov na skutočný svet, ktorý sa od základov zmení... (Continental Film)
(viac)Recenzie (1 360)
2 hvězdy za Osvícení a 1 za Chuckyho více ze mě nevytáhnete ani kdybych se rozkrájel. Už to tu někdo psal a já se přidávám jaký má smysl celý film něco hledat, když stejně poté co ve hře umřeš ožiješ tím pádem máš neomezený počet životů a stejně ji můžeš někdy dohrát (závěrečná bitva úplně zbytečná tím pádem i když ta bitva a ten závod je to nejlepší z filmu) . Dále nechápu logiku hlavního záporáka, že když nedokázal najít hlavního herce proč neskřípl ty jeho kámoše však 3 z 5 měly úplně stejné avatary celou hru (speciálně ten Aech vypadal, že kdyby mu nabídl prachy tak by kývl) mě neříkejte, že by to bylo těžké tak najít 3 postavy zvláště poté jakou má skupiny pracovníků u sebe. O tom jak se ten mrtvý tvůrce mohl zjevovat jako avatar, když byl po smrti ani nemluvím, ale to bude nejspíše vysvětleno v dalším dílu. Kdyby mě bylo 15 tak bych možná slintal blahem, ale je mě 30 a tato doba mě už minula. Nicméně oproti té minulé sračce co Spielberg vytvořil výrazné zlepšení. P.s. jít s ženskou na rande na Osvícení tomu říkám romantika to mohl jít rovnou na Saw :-). ()
Dobrá blockbusterová jednohubka, ke které ale nebudete mít potřebu se vracet. Film je od začátku do konce jasně nalajnovaný a nepřinese vám téměř žádné překvapení. Blbnutí v Oasis je zábavné, vyhledávání easter eggů chvilku baví, ale s přibývajícím časem mě to docela omrzelo. Film, který si dokáže užít celá rodina. 60% ()
Popcornová zábava plná popkulturních odkazů, kterým paradoxně cílová skupina ani nerozumí. Perfektní řemeslo, ale mám radši Spielbergovy seriózní kousky. Poslední zhlédnutí 1/2022 se zvýšením hodnocení - film je napumpovaný skvělými nápady. ()
Když si zamilovanej do knížky, do bloggerky Art3mis, a především do tý první půlky Clinova bestselleru, co je tak nádherně vobyčejná, kouše se ten odklon k popcornovýmu akčňáku strašně těžce. Jasný, je tu pár úžasnejch momentů, který překonávaj očekávaní (třeba Osvícení je úchvatný), zbytek ale dost bolí. Ready Player One totiž mění nejen zásadní momenty předlohy, ale hlavně celkový poselství příběhu. K horšímu. Fňuk. ()
Vyjma toho, že život Jamese Hallidaye je pro mě významný asi jako refelktování toho, kdy je měsíc v úplňku. Scénáristicky je velká škoda, že druhý a třetí úkol je příliš úzce navázán na milostný život výše uvedeného, což je hrozný vopruz. Každopádně velká spousta popkulturních odkazů je parádní a pro diváka děsivě uspokojující. 88% Celosvětový příjem k 10. 9. 2018: $582,218,455, což je 3,33 násobek rozpočtu ()
Po viac ako dekáde sentimentálnych, hallmarkovských sračočiek nám Steven po 70-ke zase našiel v sebe hravosť a švih. Určite to bude aj látkou, ktorá mu viac šitá na telo asi byť nemohla - veď kto už bol vhodnejší adept na zrežírovanie infantilnej, dobrodružnej sci-fi pocte popkultúre (predovšetkým) 80-tych rokov? Spielberg žmýka nostalgiu a staromilský prístup čo to dá, ale formálne ide s dobou dosť na to, aby pôsobil súčasne a nie predpotopne. Žiadne rozvláčne patetizovanie ako Lincoln, či Vojnový kôň - film sa valí vpred a hoci 140 minút je pomerne veľkorysých, ubehnú ako voda. Osobne si myslím, že adaptácia knihy je pomerne podarená, lebo vydestilovať podstatné sa podarilo a zmeny nevadili. Jednak sú v záujme funkčnosti filmu pochopiteľné a zároveň sa mi páči že sa neadaptovalo otrocky ale s kreativitou. Kanonáda popkultúrnych odkazov je oproti predlohe striedmejšia a film tak môže ako oddychovka fungovať aj pre ľudí čo im slovné spojenie "Zemeckisova kocka" neevokuje absolútne nič. Pre tých nerdovejších z nás je hromada odkazov, ich zakomponovanie do deja a nostalgický tón niečo čo vyčaruje na tvári úsmev, prípadne skoro aj vyžmýka slzičku. Neznalý nedocení aký význam má napríklad hudba, ktorá zodpovedá štýlu 80-tych/90-tych rokov a stojí za ňou človek, ktorý tu odkazuje na svoju vlastnú tvorbu z Návratu do budúcnosti, ktorú pôvodne na Spielbergov producentský pokyn skladal v štýle Johna Williamsa (ktorý hudobne 80-tym rokom vo filme dominoval). Je trochu škoda, že práve Williams pre nové Star Wars nebol k dispozícii, ale Silvestri si úlohu splnil výborne. A všetky odkazy ako Iron Giant, Shining (to bolo top, Spielberg dokonca trafil aj atmosféru), Votrelec, atď. - čistá filmová radosť. Negatíva by sa určite našli, ale Ready Player One je špecifická vec a filmečkov pri ktorých sa môžem vytešovať ako malý chlapec veľa nie je. Čiže ich nebudem riešiť. Páči sa mi, že trochu podvratnou pointou tohto nerd orgazmu je, že sa na fantáziu netreba upínať a že Halliday ako kvázi stevejobsovský či elonmuskovský tvorca úžasného virtuálneho sveta je vlastne smutnou postavou, ktorá by pred svojím výtvorom preferovala funkčnejšie vzťahy v skutočnom svete. ()
Asi vždy budem obdivovať, s akou láskou dokáže Spielberg točiť svoje filmy. Readu player one bol úžasným kino-zážitkom, ale nesklamal ani z gauča a pohodlia domova. Niečo tak plné rôznorodých popkultúrnych odkazov udržať dramaturgicky pohromade a ešte to vyšperkovať do dokonalosti chce veľké rozprávačské schopnosti a zručnosti. Ťažko povedať či ma potešila viac hudba zo Saturday Night Fever (aj keď som ten film nevidel), Kubrickov Shining či Železný obor. Isté je však jedno. Aj po druhom zhliadnutí dávam plný počet bodov, bez akéhokoľvek rozmýšľania. Tento krát však už aj s odpoveďou na otázku, kto je vlastne na konci Halliday, ktorú treba, ako to už s týmto reálne-fikčným a virtuálne-fikčným svetom je, hľadať vo svete reálne-reálnom. Ďakujeme, že sme mohli hrať Vašu hru. Pán Halliday. ()
Zklamání. Strašně moc jsem se těšil na to, jak budu hledat různá velikonoční vajíčka, ale bylo toho tolik, že to filmu spíš uškodilo. Přistihl jsem se, jak každou chvíli koukám všude možně po obrazovce, až mi úplně unikal základní děj, takže jsem ve výsledku třeba vůbec nepostřehl, jak přišel hlavní hrdina na nápovědu k závodu aut. I když je tam stále znát Spielbergova vypiplaná režie, přesto film neujde některým neduhům současnosti, jako je např. digitální bordel při prvním úkolu. Druhý úkol byl pro změnu strašně divný a třetí maximálně nezáživný. Herní avatary mi kromě hlavního hrdiny přišly dost nesympatické a pak tu máme jednu do nebe volající věc, něco co si o to úplně říkalo, ne neříkalo, ono to naprosto křičelo nahlas do světa: Velký kápo záporák s ultra drsným brněním... a zatímco všichni hráči byli postupně představováni i v civilu, záporák pořád ne. Aby to nebylo málo, tak jedna z kladných postav ještě zmíní známou věc, že hráči ve virtuální realitě můžou být úplně někdo jiný, než jak se prezentují ve hře, takže jsem celou dobu čekal a opravdu najisto jsem byl přesvědčený, že jakmile záporák umře, skočí střih na pokojíček hráče a tam bude nějaké legrační cameo typu Jack Black v brýlečkách, jak se rozčiluje a mlátí s virtuální helmou. A dále je tu jedna - jak už někteří trefně poznamenali- amorální věc a to je finální podání, které místo toho, aby poukázalo na to, že by jsme měli normálně žít a život si zpestřit pařením virtuální reality, tak to dělá přesně opak, poukazuje, že by jsme měli normálně o sto šet pařit virtuální realitu a to paření si jakože občas, aby se neřeklo, zpestřit i nějakým tím životem. A to jsem docela fest pařan. Velká škoda, přitom takový masový útok za doprovodu Twisted Sister je bomba. ()
GENIALITA!! ()
viděl jsem ještě někdy před kovidem a v roce 2023 si z toho nevybavuji vůbec nic ()
Graficky dokonalá podívaná. O herecké výkony nemůže být řeč, ale vážně jak kdybychom sledovali jak někdo hraje hru. Zajímavá podívaná, ale zase tak cool to nebylo, ne na 5 hvězd, ale i tak to stačilo ()
Viděno již potřetí (prvně v kině, dvakrát v televizi) a musím konstatovat, že mám s každým zhlédnutím tento film radši. Koncept Oasis je na jednu stranu zvláštní - něco na způsob pokročilejšího VRChatu, kde může člověk být kýmkoliv, dělat cokoliv a smrt znamená přijít o vše. Chápu, že by poslední zmíněný prvek v reálu zřejmě odradil valnou část hráčstva, na druhou stranu pokud by existoval takovýto jeden velký sjednocený svět, který by nahradil v podstatě všechny dosavadní hry - proč toho nevyužít? Příběh se mi taktéž zamlouval - zlá korporace toužící po ovládnutí Oasis a zprvu trochu sobecký hrdina, který ovšem časem pochopí, že vítězstvím nemusí získat jen slávu, ale v podstatě hru i zachránit. Líbilo se mi, že plnění úkolů nezáviselo jen na hrdinovi a jeho parťácích, ale často na řešení nějaké hádanky přišli úplně jiní a na těchto získaných vodítkách se tedy protagonisti jen svezli - takhle to v herním světě běžně funguje, jeden člověk není ten pomyslný génius, který odhalí všechna tajemství, nicméně je to zásluha i celých komunit nadšených fanoušků. No a zpracování - co si budem, pecka nabušená odkazy na všechny možné subkultury, popkultury, známé herní postavy a hlavně úžasné retro. Jak jsem řekl na začátku - film mám už teď tak rád, že jsem se rozhodl změnit hodnocení a udělit plný počet. Jsem velice spokojen, jeden z mých nejoblíbenějších snímků posledních let a že ty by se daly spočítat na prstech jedné ruky. Za mě nejlepší videoherní film všech dob. ()
Ready Player One je rozhodně velmi povedený film. Jistě, má svoje chyby a z knižní předlohy si bere jen to nejzajímavější, ale jako celek funguje naprosto skvěle a to se počítá. Jsem docela rád tomu, jak se k tomu Steven s Ernestem postavili a rozdělili tuto látku na dvě média - knižní a filmovou - protože kopírovat to stránku od stránky by prostě nešlo a kdyby přeci jen šlo, film by musel být minimálně trilogií (jednoduše by se do 140 minut nedalo všechno natěsnat a co je hlavní, něco prostě v knize funguje lépe než na plátně a naopak). CGI funguje na jedničku, herci umí hrát, hudba sedne jak prdel na hrnec a celé je to protkané kupou easter eggů a pomrknutí. Člověk, který se vyžívá ve filmech, si zde najde svoje stejně tak jako někdo, kdo pro změnu miluje videohry - a kdo se věnuje obojímu a žije popkulturou bude jásat nadšením (zvláště v případě, že nečetl předlohu). Není to v mých očích dokonalé, ale rozhodně velmi, velmi povedené. 8/10. ()
(27/2018) / Jedna vec je ísť do klubového kina na nejaký povedzme európsky artík. Druhá, kúpiť tú najväčšiu colu a popcorn v IMAXe a otvoriť si filmový darček od Stevena. Pre tých čo milujú film je medzi tým len tenká hranica. (10/10) ()
Nemít v lásce videohry filmu určitě absolutní hodnocení nedám... Ale když pak vidíte tolik volideoherních postav a klišé a pravidel a odkazů a polo odkazů a easter eggů... Tak to alespoň v mém případě vykouzlí blažený (přiblblý) úsměv a takový ten teplý pocit v podpřišku... Navíc chci vymrdat se všemi co videohrou jako takovou pohrdají... FINISH HIM... ()
86% (04/18), co je to za úlet?! Mně je tomu líto dávat jen dvě, s KNTRFKTem v kině jsem se bavil obrovsky, pokud se ale mám držet svýho úzu, že na šestistupňový csfd škále dávám 3* dávám nadprůměru a 2* podprůměru, tak prostě ty tři hvězdy dát RPO nemůžu. Přitom první polovinu jsem si užíval - sice to nebylo dokonalý, ale tomu filmu jsem ještě rozuměl: od druhýho, nejpozdějc třetího klíče ale (POZOR, TROLEJ) se z toho stala jen přehnananá a přepácaná slátanina všech možnejch žánrů, stylů a přístupů, tolika scénářovejch berliček a nonsensů, tolika přeslazenejch klišé a stereotypů, že u toho konce jsem se fakt už jenom smál (tim špatnym způsobem - i když i to mě vlastně docela bavilo). Očividně jsem tady za hejtra, co to narozdíl od většiny nevynáší do nebes, ale mám to podobně jako se (z podobnejch titulů glorifikovanejma) Stranger Things: osumdesátkový retro, narážky a citáty jsou skvělý (a opravdu jsou), ale co z toho? Co dál? Jen na tomhle film stát nemůže, a pokud to je prvoplán, tak to taky nakonec neustojí. Aby film fungoval dobře, musí mít vyváženejch víc rovin - vůbec režisérům nezávidim: musí fungovat scénář (v RPO slabota, nekonzistentnost, nesmysly a oslí můstky), atmosféra a režie (to mi sedlo víc, ale zase to zabíjí ta poslední třetina), hudba (nic proti), herci (tragédie - až na Rylanceho(!) a Pegga, a ještě tak Sheridana a bedesa Mendelsohna; celá osádka vanu mi jinak ve svý skutečný podobě lezla na nervy a bylo mi upřímně úplně jedno, jestli je někdo chytí a něco jim udělá, nebo ne), ale musí fungovat taky nějaký to celkový vyznění; to, co tim vlastně kdo chtěl říct (to možná neni moc uchopitelný, ale cejtit a hledat se to dá ve všech formách lidskýho tvoření - knížky, filmy, obrazy, hudba...) a nebo jestli je to aspoň konzistentní a pochopitelný - a tim může bejt i jen cíl dělat si prdel, a bude to naprosto legitimní; nemusí to bejt žádnej kafkovskej nebo shakespearovksej opus, aby mi to dávalo smysl. Stačí, když to bude Trhák nebo Žhavé výstřely s cílem dělat jen poloblbou srandu - pokud je to přirozený a na nic jinýho si to nehraje, fungovat může i sebevětší blbost. Pokud ale něco z toho výše zmíněnýho nefunguje, musí tam bejt výrazně silnýho něco jinýho, co ty rezervy jinde ospravedlní - a sorry, ale vizuál v RPO pro mě timhle spasitelem nemůže bejt ani omylem (stejně jako mi vizuál nevytrh Mad Maxe, ze kterýho mám mimochodem dost podobnej pocit). RPO se divně plácá mezi špatnou romantickou scifárnou a filmem pro děti, mezi Transformerama a Blade Runnerem a něčim typu Narnie, mezi parodií a sci-fi, mezi fantasy a komedií, plácá se mezi hláškama mířenejma hlavně na dospělý nebo lidi znalý 80. let, pronášený ale patnáctiletejma šmudlama (který by mimochodem osumdesátky nezažili, ani kdyby se film odehrával v roce 2010 a ne 2045) a mezi infantilníma přepíčenostma... Musí to bejt jasný, co ten film je, jinak je to jen kočkopes chvilku hrající si na to, jinou chvilku na ono, timhle cílící na ty a jindy na ony. Moc do toho reju, co? Ale jestli o tyhle věci v RPO nejde, tak o co v tom filmu skutečně jde? Je to jen o hláškování, o skvělý scéně se závodama, že to je "prostě nářez" a pak hlavně o onanii nad tim, jaký to bylo před 30 lety super? Tak pak ok, beru, ale víc než ty 2* tomu fakt dát nemůžu. Nechci tady sáhodlouze vysvětlovat svoje pochody, protože to stejně každýmu je jedno a stejně se to 90% lidem bude líbit (a je to v pořádku, nou hejt), takže jen zkratkovitě a nechronologicky seznam některejch WTF, který mi bráněj film brát nadprůměrně: Je rok 2045, automatizovaná společnost s neuvěřitelně propracovanym virtuálnim životem, ale i tak jedno patnáctiletý ucho je schopný přijít na to, na co druhá nejbohatší firma světa ne (ani se svym týmem analytiků, vlastních "hledačů/detektivů", miliard peněz, majetku, zázemí, napojení na stát...). / Mimořádně trapná romantická linie. / Mimořádně špatný dětský herci (kromě Sheridana a neutrální Olivie Cooke). / Logický nesmysly a přeplácanost druhý poloviny filmu (např. o co komu šlo v závěrečný bitvě, když v Oasisu nejde umřít - člověk se respawne a nazdar? K čemu potom bitva?). / Klišé a klišé - chudinská čtvrť vs. zlá korporace, pohádkovej konec se zatčenim zlýho podnikatele (jo ale zakázali oddlužovací farmy, takže zlýmu Systému nezbylo chudákovi nic jinýho, než sekat latinu, všechny dobrý dlužníky s fanfárama pustit na svobodu a tim se očividně polovina společenskejch problémů vyřešila - tadá, a to je přece důležitý!), drcání do dodávky neschopnejma komandama IOI... / Nepřehlednost celýho příběhovýho universa - resp. vztahů reálnýho světa a virtuálního Oasisu (každou chvíli se, předevšim v poslední bitvě, objevuje další mechanismus a další pravidlo /Rychle! Máš 30 sekund, než se vrátíš do původní podoby!/ - počkat... co?!), s čimž souvisí celej (ne)smysl Odboje a vůbec idee, za kterou by měl odboj bojovat (Nechte nám naší virtuální realitu! Nechte nám naší iluzi, my si chcem dál hrát, jak chceme my! Nenuťte nás rešit skutečný problémy rozpadajícího se světa a společnosti!). Protože nejde o skutečný hodnoty (smrt v Oasisu neznamená smrt v reálu) - tak o co teda vlastně jde? Některý skutečnosti se do reality promítaj, jiný ne, Oasisový kredity jde utrácet ve hře, ale očividně i za skutečný fyzický předměty (viz oblek)... Ta promyšlenost toho propojení je prostě hrozně slabá a spíš pohádková než jakkoli vědecko-fantastiká. / Nejasnej herní mechanismus Hry, o kterou vlastně celej film jde (proč by byl takovej půser, kdyby jeden z klíčů měl někdo jinej, atd. atd.) včetně šroubovanýho a težko uvěřitelnýho řešení hádanek. / Prostě za mě to je hlavně efekt, efekt a efekt, pozlátko s malou hodnotou pod povrchem. Což neni špatně, jen to neni ani nijak skvělý. Jo a navzdory našemu rozdílnýmu hodnocení doporučuju zajímavej a smysluplnej komentář Othella. () (menej) (viac)
Tesne pred premiérou filmu Ready Player One v kinách som si "prečítal" (vďaka, Divil ;) ) knižnú predlohu, a hoci z nej Spielberg a spol. zachovali iba základné kontúry príbehu, sklamanie rozhodne nepociťujem. Vtesnanie trpezlivého vývoja postáv a prešpekulovaných úloh na ceste za Hallidayovým veľkonočných vajcom, rovnako ako aj všemožných odkazov na (predovšetkým) 80. roky minulého storočia, ktoré Cline podrobne opisoval, by si totiž vyžadovalo prinajmenšom televíznu minisériu. Čo je najdôležitejšie, film zachováva myšlienky a ducha knihy, pričom ich balí do toho najkrajšieho darčeka, aký si milovníci popkultúry zmieneného desaťročia mohli priať. (90%) ()
Hravé, zábavné, priamočiare so skvelou grafikou a podmanivým vizuálom. Na druhej strane predvídateľné, s jasnými postavami, konaním, bez nejakého dejového wow efektu. Ale bavilo ma to. 4 z 5 ()
Pro odrostlejší hráče počítačových her a fandy kultovních scifi, hororů, fanatasy a nejspíš i dalších žánrů je to prostě pecka. Ani film samotný by nebyl nic špatného. Příběh troubelína, ze kterého se stane celosvětově uznávaný hrdina. Moralizování na témata bezohledných korporací, přátelství nebo syslení bohatství jsou zde také celkem vkusně a nenápadně podána. Hlavní je ale to, kolik odkazů dokáže na vaší tváři vykouzlit úsměv. A sice jsem neznal vše, něco si doplnil v poslední době, ale to co jsem poznal, působilo jako elixír, ze kterého mohu dobrá nálada vydrží několik dní. ()
Nejsem jediný, kdo nedokoukal. Jedna z největších píčovin. Viděl jsem zhruba půl hodiny. Můj čas je drahocenný a nebudu s ním plýtvat na něčem, co není ani film. Je to jen ubohá parodie. ()
Reklama