Réžia:
Mel GibsonKamera:
Simon DugganHudba:
Rupert Gregson-WilliamsHrajú:
Andrew Garfield, Vince Vaughn, Sam Worthington, Luke Bracey, Teresa Palmer, Hugo Weaving, Rachel Griffiths, Milo Gibson, Richard Roxburgh, Nathaniel Buzolic (viac)Obsahy(1)
Krátko potom, čo Japonci 7. decembra 1941 zaútočili na Pearl Harbor, prihlásil sa dvadsaťtriročný Američan Desmond Doss, tak ako mnoho iných mladíkov, do služby vlasti. Z hĺbky svojho presvedčenia však odmietal nosiť akúkoľvek zbraň a zabíjať. Stal sa zdravotníkom 307. pešieho pluku 77. pešej divízie. Skutočnosť, že Doss odmietal zbraň, sa nestretávala s pochopením u jeho spolubojovníkov. Len blázon by chvel, aby mu v boji kryl chrbát chlapík, vyzbrojený len odhodlaním a lekárničkou. Často musel čeliť nevraživosti a útokom ostatných vojakov. Napriek tomu, ako jediný americký vojak 2. svetovej vojne, bojoval v prvých líniách neozbrojený.
V marci 1945 vypukla krvavá bitka o Okinawu. Dossova rota mala za úlohu dobyť 120 metrový vysoký útes. Keď sa vojaci vyšplhali s pomocou lán na vrchol, dostali sa do ťažkej delostreleckej, mínometnej a guľometnej paľby. Vojak Doss sa odmietol ukryť a zostal uprostred krvavého pekla. Znášal jedného zraneného po druhom z útesu do bezpečia. Počas vyčerpávajúcich 12 hodín, za stáleho ostreľovania, zachránil životy 75 vojakom...
(Magic Box)
Recenzie (1 194)
Film dvoch úplne odlišných polovíc. Prvá je celkom idealistická a odľahčená (aj šikana vo výcvikovom tábore pôsobí skôr uvoľnene) a v druhej sú všetky postavy vhodené do mlynčeka na mäso, z ktorého sa väčšina nedostane. Pozornosť na seba strhávajú samozrejme naturalistické jatky v Okinawe a hoci je to asi najintenzívnejšie spracovanie vojnového šialenstva, tak dejovo už nie je veľa o čo stáť. Ryan fungoval ako film lepšie, stále je to ale skvelá ukážka režijného majstrovstva Mela Gibsona. 8+/10 ()
Po úvodní trochu zdlouhavé romantické oťukávačce to režisér rozjel naplno a jestli Mel vydrží takhle točit filmy dál, bude z něj lepší režisér než herec a to už je co říct. ()
Tenhle typ filmu se amíkům prostě daří natočit. I kdyby to tak nebylo, tak prostě uvěříte tomu, že to přesně tak bylo. Podrobnosti o tomto konkrétním vojákovi jsem si nezjišťoval ale asi to není „tak“ důležité. Zkrátil bych začátek, neboť k Dossovi si uděláte vztah skoro na začátku. Překvapivě za to může Garfield který zde zahrál zatím svojí nejlepší roli. V druhé půlce se dostanete přímo na bojiště do Pacifiku a ve válce vás to udrží až do závěrečných titulků. Válečné scény tu sice nedosáhnou kvalit a kultu těch které jsou v Ryanovi ale jsou stejně surové ne-li surovější. To se Gibsonovi opravdu povedlo… ()
Jak moc mám rád Mela Gibsona a jeho filmy, tohle se mu moc nepovedlo. Námět jako takový je fantastický materiál pro velké plátno, a tenhle film určitě nebude jediný, který se pokusí ztvárnit neuvěřitelný příběh takového formátu. Celá první polovina je celkem fajn, je v ní všechno potřebné pro pochopení toho, proč dělá to co dělá, nebo ještě líp, proč nedělá to co by měl. Velký problém mám ale s tím, co se děje na frontě. Vojáci se chovají trestuhodně nerealisticky a naprosto ignorují základní vojenské poučky a taktiky, bitevní scény jsou nesmírně chaotické a nepřehledné, celé Dossovo "sólo" je postupem času až úsměvné, obzvlášť pak v jeho závěru, kdy už Gibson začíná tlačit na pilu tolik, že je to až nepříjemné. Další útok a události v něm to už pro mě jenom okorunovali, navíc do puntíku ve slow motion! Upřímně, kdybych nevěděl kdo to točil, a někdo by mi po shlédnutí řekl že Gibson, vůbec bych mu něvěřil... ()
Nemusím válečné filmy a v kombinaci se silně věřícím Forrestem Gumpem to pro mě byl těžko stravitelný kousek. Desmond asi zachránil hodně zraněných, ale stále si myslím, že mohl dělat i jinou užitečnou činnost při které ho neomezovala víra a neštval ostatní. ()
"Budu lidi zachraňovat, ne je zabíjet!" Chtěl jsem napsat, že jde o snad nejlepší válečný snímek, ale musím napsat, že jde o jeden z nejúžasnějších filmů celé kinematografie. Tenhle skutečný příběh jsem vůbec neznal, je neuvěřitelně silný, k tomu ty naprosto realistické bojové scény a ty emoce... Klaním se, pane Gibsone! Dal bych i 6 hvězd... "Viděl jsem jen hubeného kluka, netušil jsem, co jsi zač!" ()
Parádní válečnej film o tak trochu jiným hrdinoj. Bitevní scény jsou naprosto úžasný, něco takového se jen tak nevidí, téměř třetina filmu krvavá řež mezi amíkama a Japoncema nemá prostě chybu, jen škoda toho těžce heroického proamerickýho konce, ale celkový dojem z celého filmu to nemůže zkazit. Víc takových filmů prosím. ()
Krásně udělaný film, který se bohužel nedokázal vypořádat s tím nejdůležitějším a zároveň nejtěžším úkolem: Jak podat zvlášní povahu Desmonda Dosse a jeho neuvěřitelný životní příbeh tak, abych tomu jako divák mohl uvěřit, ztotožnit se s hrdinou a naplno ten děj prožít. Celou dobu jsem prostě měl pocit, že tu něco nefunguje, že mi ta postava nesedí, a že je to celé těžko uvěřitelný, kýčovitý doják. ()
Skvelé war movie podľa skutočných udalostí. Mel to opäť trafil. ()
“Lord, please let me get one more.” ()
Konečně po dlouhé době pořádné válečné drama, zaměřené na jednu konkrétní postavu. Jedná se o Desmonda Dosse, obyčejného chlapíka, který měl mladšího bratra a také otce, trpícího PTSD a alkoholismem, takže o násilí nebylo v jejich rodině nouze. V zápalu sourozenecké šarvátky praští Desmond svého bratra Harolda cihlou po tváři, čímž ho málem zabije. Stejně tak později brání matku před opilým otcem a namíří na něj zbraní, a nebýt otcova zoufalého výrazu, asi by toho alkoholika odprásknul. Po tom všem se rozhodne, že už nikdy nikomu neublíží, bude jen pomáhat a stane se adventistou sedmého dne. Zachrání život přejetému chodci a v nemocnici se seznámí s brutálně atraktivní zrzkou Dorothy, kterou postupně sbalí kecy o tom, jak je krásná, nádherná a vlastně to nejhezčí, co kdy viděl. Následně se přihlásí do armády, protože je mu hloupé makat v továrně, když ostatní musí bojovat za vlast v zámoří. Při výcviku to má však docela těžké, protože naprosto iracionálně odmítá vzít do ruky zbraň a naučit se střílet, což je podle mě základ, pokud má člověk bojovat na frontě, i když by měl jen sloužit jako zdravotník. Však mu to ostatní branci dávají sežrat a ani od seržanta Howella nebo kapitána Glovera se za svůj idealismus uznání nedočká. Už to vypadá, že by mohl jít na první dovolenku a oženit se se svou krásnou Dorothy. Místo toho je za neuposlechnutí rozkazů - odmítání střílení ze zbraně - poslán před vojenský soud, kde mu však pomůže nečekaný spojenec - jeho otec sem nakráčí ve své prvoválečné uniformě a předá předsedovi soudu dopis od generála, pod kterým kdysi sloužil ve WWI. Díky tomu je Desmond zproštěn viny a může se vydat do akce. A tím začíná ta "zábavnější" část filmu - bitvou o Okinawu. Je zde vysoký útes, který je obsazen Japonci a tvrdě bráněn, o čemž se přesvědčilo několik předchozích jednotek a 307. pluk, vedený Gloverem má za úkol podniknout další útok. Po vyšplhání na útes začínají ta pravá pořádná jatka, dělostřelectvo a kulomety střílí na plné obrátky a my můžeme vidět potrhané končetiny, vyhřezlá střeva a prostřílené helmy. První fáze útoku se zdá úspěšná, je čas přenocovat a další den pokračovat. Během noci v díře po granátu se Desmond blíže skamarádí se svým bývalým trýznitelem z kasáren Smyttym Rykerem a navzájem si řeknou své životní příběhy. Hned další den zrána zaútočí japončíci a rozjede se další krvavá řež, při které se musí celý pluk stáhnout, jediný Desmond zůstane na útesu a snaží se za každou cenu zachránit co nejvíce zraněných spolubojovníků, které díky svému originálnímu uzlu posílá dolů a pokračuje tím až do noci. "Bože, co po mně chceš?" Dokonce paradoxně zachrání také seržanta Glovera, který ho do té doby za jeho neochotu používat zbraň ani nechtěl ve svém mužstvu. A tak tento hrdina zachrání 75 těžce zraněných spolubojovníků, aniž by jedinkrát vystřelil, to za něj museli obstarávat jeho ranění kolegové. Při každém běhu s raněným na zádech mohl kdykoliv schytat kulku, ale stál při něm Bůh a pomáhal mu v jeho snaze "zachránit aspoň jednoho dalšího muže". Nakonec měl fakt namále, Japonci se dostali až ke kraji útesu, ale díky palebné podpoře zespoda se jako spider-man slanil dolů. Následně byla obnovena ofenziva a při třetí bojové akci byl Hacksaw Ridge dobyt. A to byl celý válečný příběh tohoto hrdiny, který bez jediného výstřelu udělal pro vlast více, než všichni ostatní vojáci, jak přiznal samotný kapitán Howell. Nevím, proč mají s tímto filmem někteří jiní uživatelé takový problém, bylo to napínavé od začátku do konce, akce bylo požehnaně, a navíc je to podle skutečnosti. Akorát ten Desmondům idealismus mi také někdy lezl na nervy, protože nastoupit proti krvežíznivým japončíkům do boje beze zbraně je skutečně tvrdohlavost a pýcha, jak tvrdila i krásná Dorothy. Tvrdohlavost hraničící s hloupostí. Asi při něm fakt stál samotný Pánbůh. () (menej) (viac)
Ze začátku jsem si říkal jestli to opravdu režíroval Mel Gibson, protože to bylo na jeho poměry nějak moc romantické, poklidné a bez krve. Poté, ale přišla část na Okinawě a bylo to. Gibson opět ukazuje svůj brutální a bezlítostný styl a Andrew Garfield pro změnu opět dokazuje že je PAN herec. ()
Na tom filmu je hrozně důležité, že je na základě reálných událostí. Kdyby to tak nebylo, tak ho diváci zežerou za živa jako nesmyslný naivní brak. Fakt, že se tot doopravdy stalo, dává filmu hrozně důležité poselství, díky kterému jde ten občasný patos přejít a koukat na celek hodně kladně. Jinak Hugo Weaving naprosto vyčnívá hereckým výkonem. ()
Nemám, co bych vytknul. Gibson se s tim nemazal a to je v tomhle žánru dobře. Filmů, o kterých po zhlídnutí zpětně přemýšlím je málo a většinou je hodnotím vysoce, což je přesně tenhle případ. V hlavě mi utkvěly hlavně dvě věci - Vince Vaughn mě podruhý naprosto dostal a překvapil, po jeho roli v True detective, kdy jsem si říkal, že to k němu vůbec nesedí, tomu tak bylo i tady... jeho nástup do filmu byl famózní, docela bych chtěl být u natáčení jeho první scény :D Druhou věcí je samotná akce v Japonsku - neuvěřitelná řežba, kterou snad nemůžu ani porovnat s jiným válečným filmem, který jsem měl možnost vidět. Jediný, co mi "kazilo" dojem, byl představitel hlavního hrdiny... ale i ten si mě získal celkem rychle, zahrál to skvěle. A završil to "klasickej" konec, kde se vyjadřovali sami skuteční účastníci války... Takže jasných 5* ()
Co se týče první části filmu, svým způsobem jsem nejdříve nevěděla, co si myslet. Chvílemi jsem měla pocit, že je mi cosi vnucováno. Výběr Andrewa Garfielda mi navíc nepřipadal úplně šťastný... Tím nechci všechny scény úvodní poloviny házet do jednoho pytle a hanit je, to vůbec. Nutno uznat, že jsem se ani vteřinu nenudila. První okamžiky ve výcvikovém táboře měly vtip ("vojín Idiot" a "zdá se mi, že vypadáte nějak divně"). Zkrátka začátek byl plný rozporů. Jakmile ale přišla "bojová" část, spadla mi brada. V duchu jsem posunula film minimálně o deset příček výš. Pro mne možná jedna z nejreálnějších a nejvěrohodnějších válečných scén, jaké jsem kdy viděla. Gibsonův smysl pro odkrývání největších hrůz, které lidskému oku zrovna nelahodí, tady byl zkrátka více než patrný. Zlom, jaký ve filmu nastal při prvním setkání s bojištěm, by se dal popsat jako jakýsi spouštěč lidských emocí, jako tlačítko, s jehož stisknutím vám začne bušit srdce... A když se vojáci vracejí na Hacksaw Ridge, říkáte si: "Znovu už ne. Už tam nechci." Pak odnášejí zraněného Desmonda a ostatní se na něj dívají a... Málokteré oko zůstane suché. ()
Další z řad výborných válečných/životopisných filmů,dokonce bych ho zařadil mezi ty nejlepší.Skvělý dojímací příběh,výborná hudba,herci a vše dohromady! Scény z bitvy srovnatelné se zachraňte vojína ryana,možná i o trochu lepší a to je co říci.Snímek a návštěva kina nejen,že splnili moje očekávání,ale přidali i něco navíc.Nejlepší kino zážitek roku 2016,tohle opravdu musíte vidět !! ()
Troufnu si říct, že je to nejlepší válečnej film, od vojína Ryana. A vůbec nevadí že hl. hrdnina nezabije hordy nepřátel, o jatka se staraj všichni ostatní. ()
Největší židobijec naší doby, Šílený Mel, se opět posadil za kameru a po křesťanském torture pornu a vylomeninách mírumilovných indiánských kmenů se tentokrát rozhodl ukázat těm šikmookým neznabohům z Japonského císařství zač je toho plamenomet. Podobně jako např. u Full Metal Jacket (nebo koneckonců tak půlky všech válečných filmů) je Hacksaw Ridge rozdělený na dvě části - první doma na cvičišti, kde je těžko, protože si všichni myslí že Doss je debil a druhá na Okinawě na bojišti, kde je ještě hůř, protože si sice už všichi myslí že je Doss frajer, ale zato se mu snaží Hirohito a jeho Suicide Squad zapíchnout bajonet mezi lopatky. A ačkoliv je první půlka celkem standartní směsice klíšé a amerického patriotismu, ve chvíli kdy začne eRková válečná vřava bych filmu odpustil i kdyby s lístkem do kina dávali náborový leták, protože jakmile padnou první výstřely, může se film směle srovnávat s absolutní špičkou žánru. Mel navíc kromě poslední scény dokázal udržet svoje katolické choutky na uzdě, takže jediné co bych vytknul je trochu splašený konec, člověk čeká hutné finále proti kterému zbledne i Ryanovo vylodění a ono nic. Přišlo mi jako kdyby ve strižně nadšeně ladili film k dokonalosti a najednou někdo vykřikl "Kurva chlapi, dyť už to má 2 hodiny sakra" a rychle posledních 20 minut hodil do koše. ()
Námet v podobe skutočného príbehu ponúkal oveľa lepšie možnosti ako urobiť z toho prepálenú vlasteneckú ódu s nasilu vloženými religióznymi prvkami. Neuveriteľné dialógy, návrat vojakov pod spŕškou paľby pre stratenú bibliu, ktorú potrebuje ich zranený hrdina-záchranár, celá tá pompéznosť hudobného podmazu, ktorá ma mala presvedčiť o hrdinovi národa amerického.... skôr mi to pripomenulo filmy o hrdinskej sovietskej armáde, na ktoré ma ako decko nasilu vláčil socialistický školský systém. Keď to porovnám trebárs s maďarským Saulovým synom, kde som už v prvých minútach precítila nezmyselnosť vojny, tu som bola filmovo frigidná. Gibson príliš tlačí na pílu, okázalý hrdina je smiešny. ()
Na tenhle film jsem se rozhodla jít do kina hnedka po zhlédnutí traileru - a to ani nepatřím mezi kdovíjaké fanoušky válečných filmů, ale věděla jsem, že to bude stát za to. A taky že jo. Z kina jsem vyšla doslova nadšená a ještě chvíli jsem musela film strávit. Skvělá kamera, herci, efekty a dokonale silný děj, který byl umocněn myšlenkou skutečné události. Ačkoliv film má přes dvě hodiny, nebyla chvíle, kdy bych se nudila a říkala si, že je to zbytečně táhlé. Byla jsem natolik vtažena do děje a soucítila jsem s hlavním hrdinou, že mi vše plynule uteklo. Oceňuji také vyobrazení rodinného zázemí hlavního rodiny a jeho celkového života před válkou, emoce vojáků a změna jejich představ o válce, zatímco vidí své kamarády umírat a celkově to, jak válka umí lidi změnit. Výborný film, který jsem ihned zařadila mezi své oblíbené a který strčil do kapsy všechny letošní filmy, takže doufám, že za to obdrží nejedno ocenění. ()
Reklama