Réžia:
Mel GibsonKamera:
Simon DugganHudba:
Rupert Gregson-WilliamsHrajú:
Andrew Garfield, Vince Vaughn, Sam Worthington, Luke Bracey, Teresa Palmer, Hugo Weaving, Rachel Griffiths, Milo Gibson, Richard Roxburgh, Nathaniel Buzolic (viac)Obsahy(1)
Krátko potom, čo Japonci 7. decembra 1941 zaútočili na Pearl Harbor, prihlásil sa dvadsaťtriročný Američan Desmond Doss, tak ako mnoho iných mladíkov, do služby vlasti. Z hĺbky svojho presvedčenia však odmietal nosiť akúkoľvek zbraň a zabíjať. Stal sa zdravotníkom 307. pešieho pluku 77. pešej divízie. Skutočnosť, že Doss odmietal zbraň, sa nestretávala s pochopením u jeho spolubojovníkov. Len blázon by chvel, aby mu v boji kryl chrbát chlapík, vyzbrojený len odhodlaním a lekárničkou. Často musel čeliť nevraživosti a útokom ostatných vojakov. Napriek tomu, ako jediný americký vojak 2. svetovej vojne, bojoval v prvých líniách neozbrojený.
V marci 1945 vypukla krvavá bitka o Okinawu. Dossova rota mala za úlohu dobyť 120 metrový vysoký útes. Keď sa vojaci vyšplhali s pomocou lán na vrchol, dostali sa do ťažkej delostreleckej, mínometnej a guľometnej paľby. Vojak Doss sa odmietol ukryť a zostal uprostred krvavého pekla. Znášal jedného zraneného po druhom z útesu do bezpečia. Počas vyčerpávajúcich 12 hodín, za stáleho ostreľovania, zachránil životy 75 vojakom...
(Magic Box)
Recenzie (1 194)
Při hodnocení filmů se snažím nebýt moc biased, ale tady prostě nemůžu. Andrew Garfield je nesmírně talentovaný herec a tahle role je toho důkazem. Jeho výkon mě chytal za srdíčko celý film. Je to dojímavý příběh podle skutečných událostí. Voják Doss se odmítá chopit zbraně a na oplátku dostává bídu ze všech stran. Svůj postoj ale brání, statečně si stojí za svým a nenechá se zastrašit. Jeho odvaha z něj udělá válečného hrdinu, který zachránil desítky životů během Pearl Harbor. Jediné, co mě mrzí, je, že příběh se až moc dlouho zdržuje u milostných scén a na samotnou akci nezbývá moc času. I tak je to ale famózní snímek, který rozhodně stojí za zhlédnutí. ()
Niektoré momenty vyznejú zjednodušene a nedomyslene, ale emocionálne film funguje. A tak čistá práca s cukrlátkovo zlatohollywoodským vizuálom vždy poteší. Statočné srdce ale išlo hlbšie do konfliktu postáv, a rebélia hlavného hrdinu bola vášnivejšia. Hacksaw Ridge oproti nemu zostáva "iba" pekne uhladenou vojnovou drámou, pritvrdenou zakrvavenými vnútornosťami a stovkou drsných priestrelov. Garfield dobrý, zatiaľ jeho najlepšia rola. ()
Opravdu dokonale a sugestivně natočená brutální válečná akcička, až se jednomu tají dech. Ovšem než se začne tajit, a také potom, přes hodinu čicháte totálně žluklý puch z mordy chcíplého Válečného koně a vytíráte si z očí plačtivé soply životem zklamaných, extrémně obézních samic a přecitlivělých teploušů. Patetický kýč střídá kýčovitý patos a vy se modlíte za plechovou prdel a utlumený dávivý reflex, abyste bez větší psychické újmy přežili tuhle kudlankovsko vegetariánskou agitku, poháněnou Bohem, Svazem přátel kořenové zeleniny, Klubíkem bzučících dild Rosamundy Pilcherové, vyšinutými advenstisty a ukrutně slizkým megasprávňáckým jelimanem, jemuž se celou dobu máte chuť projít po xichtě v kanadách, přičemž toužíte jen po tom, aby nějaký ťamanský šrapnel co nejdříve ukončil jeho i vaše trápení. Takže fantastická válka nefantastická válka, to, co se děje kolem ní, je krystalicky nevkusný hnus a nevykalkulovanější řídká sračka pro milovníky venezuelských telenovel. Sadroš prostě sešpilbergovatěl a natočil cosi, co vám skvěle navodí pocit, jako byste olizovali perfektní kozy, poblité natráveným vlašákem. ()
Kdyby na začátku dostala cihlou přes tlamu dětská verze Andrewa Garfielda, nikoliv její filmový bratr, celý film by dával mnohem více smyslu. Moc jsem nevěděl, jak vážně mám mladíka s výrazem božího prosťáčka, kterému příliš nedochází, jak fungují mezilidské vztahy, natož mezinárodní politika, brát. Film jej každopádně bere vážně dost na to, aby postupně ztratil veškerou kredibilitu. Zato debility nabízí koňskou dávku. Předpokládám, že závěrečná scéna nanebevzetí se do filmu zatoulala z nikdy neodvysílaného skeče Monty Pythonů. Jako z absurdního divadla je koncept, na němž celý film stojí. Učinit hrdinou největšího filmového ohňostroje vyhřezlých střev a rozstřelených hlav od Vojína Ryana silně věřícího pacifistu, který odmítá jakékoli násilí, mi přijde jako dost krutá ironie. Nezdá se ale, že by si ji Mel uvědomoval. Jatečních scén (brzy spíše otupujících než šokujících) nepoužívá k tomu, aby Desmonda dovedl ke zjištění, že válka je mnohem drsnější, než jak si ji představoval (potom by lépe fungoval i kontrast první a druhé poloviny filmu), ale aby ukázal, jak těžké to chlapec bude mít, chce-li bez pušky v ruce přežít déle než půl vteřiny. Zrození hrdiny, který odmítá násilí, je tak paradoxně podmíněno právě všudypřítomným násilím. Kdyby jeho kamarády netrhaly na kusy kulky a granáty zdivočelých Japonců (což je národnostní stereotyp, který vyšel z módy společně s Johnem Waynem), hrdinou by se stát nemohl. Nepochybuji, že v tom, co sám vnímám jako neřešitelný rozpor, někdo jiný najde průzračnou logiku, ale i kdyby mi film ze své podstaty nepřišel postavený na hlavu, horko těžko bych hledal důvody, proč jej někomu doporučit jako příklad toho nejlepšího, co letos v Hollywoodu vzniklo. Působivé a (přesto) vcelku přehledné zachycení válečné vřavy jsme dříve viděli mnohokrát a přehledná struktura vyprávění a učebnicová segmentace, díky které se nikdy nezačnete nudit, jsou kvality, jimiž se americké filmy chlubí již mnoho desetiletí. Hacksaw Ridge je zkrátka myšlenkově i formálně poněkud opožděným filmem. 60% Zajímavé komentáře: Marigold, InJo, jerry12 ()
Zdařilý návrat Mela Gibsona (také podle mého názoru své pokání má již za sebou), v němž není nouze o zajímavé režijní nápady, v druhé části z války. Jen kdyby část první, která vypráví o okolnostech, které formovaly Dossův charakter, nebyla tak primitivní a přímočará, šel bych s hodnocením možná i výš. Potešili Hugo Weaving a Vince Vaughn ve vážné roli. ()
Začátek mě přišel zbytečně zdlouhavej, jak láska, tak rodina, tak vojenský výcvik bych zkrátil na nezbytné minimum, protože nic zásadního na tak dlouhý čas se tam neudávalo. Navíc je škoda, když na výcviku Doss poprvé svému důstojníkovi (Vince Vaughn) oznamuje, že zbraň do ruky nevezme, místo záběru a přímé reakce důstojníka přijde střih a jsme v kanceláři, to si myslím že mohla být zrovna zajímavá scénka. Ale nic, to sou takový miniprkotiny, který tady beztak běžně nepitvám. Jak se ocitneme ve válečném pekle, film se mění v hodně vydařenou jízdu a Mel předvádí dokonalé režisérské umění. Jasně bible ani syrově surové záběry jsou Melovým filmovým monogramem a i tady si jich užjeme do sytosti, ale není to hnaný do extrému a má to s ohledem na kontrast víry hlavního hrdiny své opodstatnění. Co mně přišlo dokonalý všechny ty akční miniscény ve válečné vřavě, zalehnutí granátu, odpal dvou znepatřelných vojáků, to je vynikajcí, ovšem tak jako detailní zábery jsou skvělý i celkové záběry, náběhy Japonců, dělostřelecká palba, fakt luxus, za tuhle podstatnou část filmu bych neměl problém ani s Melovou nominačkou na zlatýho-plešatýho.Poslední zaachraná fáze je asi nejsilnější z hlediska emocí a opravdu pokud je ten příběh blízký pravdě, tak před Dossem velký respekt, kéž bychom měli podobnou úctu k životu jakou měl tenhle symatický vegetarián. Pokud jde o herecký výkony, největší šok mě uchystal Vince, já se přiznám, že jako herce jsem ho nikdy moc nebral, ale tady zahrál důstojníka velmi uvěřitelně. Mela už jsem dvakrát chválil, ale opravdu člověk díky jeho režijnímu umění v týhle válečný bitce skutečně byl a to je velká filmařská frajeřina. ()
Gibson točí filmy o brutálnom násilí. To je vždy jeho hlavná téma, jadro rozprávania, to ho ako tvorcu vždy zaujíma prvé. Takto sa rúbali Škóti s Angličanmi, takto Rimania rozsekali Krista, takto vyzerali mayské obetné rituály a takto vyzerali jatky počas vojny s Japoncami v Pacifiku. Akcia a brutalita sú preto vždy prvotriedne režijné remeslo. Tá omáčka okolo mu niekedy funguje viac, inokedy menej. V Hacksaw Ridge sa divák musí nejako preniesť cez úvodnú polhodinu s rodinným životom (ktorú zachraňuje skvelý Hugo Weaving) a romantikou (ktorú nezachraňuje nič). Potom už príde výcvik, ktorý je výrazne lepšie zvládnutý (scenáristicky, herecky, akokoľvek). No a potom Gibson naštartuje mlynček na mäso a už je to až do konca krasojazda, v ktorej prekvapivo dobre funguje aj pátos či sem-tam ľudský alebo dokonca lyrický moment. Chcel by som, aby Gibson natočil McCarthyho Krvavý poludník. ()
Smát se v ateistickém Česku katolíku Gibsonovi, že jde nadoraz v příběhu vojína, který odmítá zbraň z náboženských důvodů, mi přijde jako laciná póza. Stejně tak totiž, jako Gibson neslevuje z pozice oddaného křesťana, nebere ohledy ani filmařské kompromisy. První hodina by možná zasloužila ještě o chlup vyhrotit a nechat diváka nakouknout do hlavy těm, pro které je zbraň ve válce samozřejmostí, ale ta druhá je rambovská kafilérie, která svojí vytříbenou, kamerou, střihem a zvukem vycizelovanou estetikou mění válečné peklo v téměř až hypnoticky umělecký zážitek, který se naposledy povedl Ridleymu Scottovi na počátku nového milénia. Můžete z toho v průběhu mít jakékoliv pocity, ale když v závěru zafunguje i ten Garfieldův omezený herecký kukuč, změní se to v emocionální vodopád, za který mi pro jednou nebylo trapně. 4 a ½. ()
Drby o tom, že Hacksaw Ridge je ukrutná řezničina, se potvrdily. Minimálně scéna, kdy hrdinové poprvé vlezou na bojiště, fakt není nic pro slabé povahy a nejspíš se o ní bude chvíli mluvit. Jak to ale bude s filmem celkově, to neumím odhadnout. Mám však strach, že spousta diváků tohle nevydýchá. Gibson je skvělý režisér a ukazuje to tu nejen v samotných bitevních scénách, kdy si čas od času dovolí fakt hodně divoké věci, ale audiovizuálně celkově. Potíž však může být, že Hacksaw Ridge vypadá jako něco z minulého století. A ne z devadesátých let. Hrdina je naivnější a zapálenější pro dobrou věc víc jak Forrest Gump, postavy jsou občas vyloženě povrchní a všechno je tu buď černé (Dobbsi, jsi naivní idiot a dostaneš od nás po hubě) nebo bílé (Dobbsi, půjdeme za tebou i do pekla). Gibson se nejspíš právě o tohle pokoušel a když člověk přistoupí na pravidla hry, dostane hodně dobrý hrdinský příběh, u něhož možná budete pochybovat, jak moc má společného s realitou, ale užijete si ho. Pokud se ovšem na režisérovu vlnu nenaladíte, můžete Hacksaw Ridge solidně protrpět. Takže bacha! ()
Tento film bych rozdělil na dvě části tak, jak tomu je například v Olověné vestě. Jenže na rozdíl od Olověné vesty je první půlka tréninku poměrně nudná a druhá to naštěstí zachraňuje naprosto precizní válkou, kterou jsem ve filmech neviděl hodně dlouho. Válka je tu totiž ztvárněna hodně brutálně, s čímž jsem u Mela Gibsona i počítal. Chvílemi jsem dokonce vzpomínal na brutálnost a efektivnost vojína Ryana. Jen s tím rozdílem, že Hacksaw Ridge je o skoro dvacet let starší. Pořád se ale jedná o jeden z nejlepších válečných filmů za posledních několik let a jsem rád, že se ho chopil zrovna Mel Gibson, který všem po svých eskapádách ukázal, že má na to, aby se opět proslavil, což se mu vlastně povedlo už jenom tím, že ho nominovali na Oskara. Jinak si zkuste něco zjistit o hlavní postavě, kterou tu hraje Andrew Garfield. Popravdě jsem nevěděl, co si o ní myslet. Podle mě totiž Desmond Doss byl solidní psycholabil, což se potvrzovalo i v první hodině. Koneckonců to film ukázal jak na samotném fotrovi despotovi, tak i na skutečnosti, že celá rodina byla součástí nějaké adventní církve Ježíšova posledních dnů a rodina na tom pacifismu doslova stavěla. Každopádně oceňuji snahu pomáhat. Bylo vidět, že i přes tu duševní díru to Desmond myslel opravdu dobře a je fajn, že o něm Mel Gibson natočil takový film. Příběh je to opravdu epický. ()
║Rozpočet $40miliónov║Tržby USA $67,209,615 ║Tržby Celosvetovo $175,302,354▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $15,509,066║ Tržby za predaj DVD v USA $10,800,477║ Mel Gibson je späť v plnej jemu vlastnej kráse!!! A natočil film roka 2016! Takmer také Údolie tieňov 2. Je až neskutočné, čo dokážu jeho zlaté režisérske ruky po 10 ročnej odmlke, klobúk dolu, takéto veľké veci dokáže len druhý veľký režisérsky mág ako je James Cameron, bez spechu si dať prestávku a potom usadiť diváka a nechať ho hltať veľkými dúškami úžasný príbeh. A to dokonca aj keď tam napchá na kvantá pátosu, romantiky či kresťanstva ale všetko tak skĺbené, že to funguje bez toho aby divák vôbec aspoň na moment trpel. Herci na prvý pohľad by mali v danom obsadení škrípať, hlavne sladká Teresa Palmer či komik Vince Vaughn ale heh, toto je Gibson a ten vie s každého vyždímať to najlepšie, všetci, tu sedia v daných úlohách neskutočne dobre, dramatické linky, sekvencie, striedajú pravidelné odľahčené a všetko je tak vyvážené až som nechápal. Gibson proste predviedol kus dobrého režisérskeho remesla. Dokonalý film a jeden z top vojnových zo silným posolstvom aj keď kresťanským. /videl v kine: 100%/ ()
Anachronický škvár. První třetina čistá nula. Je ta postava dementní? Má Mel rád Forresta Gumpa, ale nechápe nadsázku? Vince Vaughn je zvrhlej joke? Něco tak toporného patří do ideologické ohrádky 90. let. Naštěstí je tu druhá polovina a Call Of Duty: Holy Warfare, hutné válečné porno se slasherovými prvky, které neustále kazí kuní ksicht kocoura Garfielda a Melovy sklony k přepálené religiozně-vlastenecké symbolice (ty vertikály a podhledy, no uf). Střívka a končetiny ale umí zlobivý stařec furt na jedničku. Všechno kolem je nicméně pořád jedna velká řídká stolice. Ryan měl navzdory schématu určitou přiměřenost. Tohle je biblicko-patriotická drapérie za hranou únosnosti. Ten konec je čisté wtf. Dobrý vojín Messi. Parafráze Čety křížená s nanebevzetím? Dejte mi pokoj. Nejsu adventista. ()
Deset let uteklo a Mel změkl rychleji než můj penis po sexu s ovcí. Drsné scény vystřídala patetická nuda a tak v první hodině a půl sledujeme, kterak se agent Smith děsivě pořeže o papír, poté jsme svědky naturalistického čištění hajzlů ocelovým kartáčem, následuje nervydrásající soudní drama a nakonec si vojín Vomáčka po vylodění krutě poblije boty. Kocour Garfield hraje autistického stalkera, který balí buchty tím, že jim za oknem slintá na parapet, takže vlastně nikoho nehraje a je sám sebou, a pan Smith si sem tam zmlátí manželku. Po polovině filmu a třech okousaných nehtech se konečně vydáme do víru války, kde Garfield poskakuje mezi komparzisty s vyhřezlými vnitřnostmi a léčí je radami typu „dej si na to ruku“ nebo „zhluboka dýchej“. Po dramatické pif pafce a slavnostním dobytí desetimetrového pahorku se hrdinové utáboří v zákopu, kde mezi nimi dojde k dojemnému vyznání přátelství, zatímco krysy okolo ohlodávají zbytky Japonců. Tento srdceryvný moment je však přerušen naprosto nečekaným útokem; houževnatí Japonci se nevzdávají a chtějí svůj pahorek zpátky. Následuje další napínavá pif pafka, během které Garfielda osvítí bůh a on začne noha nenoha zachraňovat mrtvé kolegy a házet je těm živým dolů na pláž. Ve finále vidíme toužebně očekávané zrození Spider-mana, a to když Garfield seskočí na laně ze skály dolů, čímž se ve své četě stane statečným mazákem s největším počtem končetin. Slaboduší tleskají a retardovaní pláčou. Děkuji, ale nechci, příště raději propracovanější Tvájlájt. ()
Hollywoodská masáž, na kterou jsem vlastně alergický, vlastenecký patos, Bible, zdravotnický Rambo... To nebyl válečný film, to byla filmová hagiografie... ()
Gibson asi ne tak zcela pochopil význam obratu "válka je peklo/horror" a vzal to doslova i do písmene. Stylizuje tedy válečné scény jako čistou horrorovou žánrovku z pekel se vším všudy; od strachu z neviděného přes lekačky až po ultimátní gorefest jaký kina ještě nezažila. Což je v podstatě (bez ironie i nadsázky) geniální nápad. Na papíře. V tomto podání je z toho však pouze jednotvárně ubíjející slepenec zpomalených záběrů na japonské Palachy melancholicky plápolajících za doprovodu pršících končetin. A to vše vyšperkované o WTF momenty, které jsou jak z Armády temnot (ano, kongeniální zteč s trouchnivějícím trupem, fotbalovo-granátové nůžky či "já táhnu, ty kosíš"). A to jsem zatím nezmínil přepálený a okatě divákovi do ksichtu cpaný agitační "přesah", který tak bují neskrývaným patosem (ne, nejde o scénu "prosím, ještě jednoho"), že to nemá s vážně míněným (proti)válečným dramatem žádnou spojitost. Tohle je regulérní béčkové guilty "holy gore" pleasure nikoli seriózní film. Což je škoda, protože osud i témata (a konflikty z toho plynoucí) v něm jsou natolik nosné, že si zasloužily o poznání lepší a především důstojnější zpracování. Jenomže to by nebylo tak zábavné; sice nechtěně, ale to čert vem. Na škodu tak ve výsledku není ani tak debilní scénář, směšné výkony či poplivání památky obětí na obou stranách, ale úvodní čtyřicetiminutovka, která... No, je stejně špatná (ne-li horší) jak zbytek filmu, akorát v ní nejsou žádné vystřižené scény z Armády temnot. Což to je neodpustitelný hřích, který nespraví ani tucet otčenášů. ()
Moc dobrý film, který se mi opravdu líbil, přesto jsem se chvílemi neubránil úsměvu. Gibson obratně balancuje na hraně patosu, kdy v klíčových zachraňovacích scénách hraje správná heroická hudba a vnitřní hlas hlavního hrdiny se obrací k bohu. Funguje to, protože Desmonda Dosse známe z civilu, víme že je to sympaťák a správnej kluk...ale stejně jsem si tam, nevím proč, furt představoval scény jak ze Žhavejch Výstřelů. Přišlo mi, že si to o to úplně říká, když už tam asi po desátý zvolával "Bože, dovol mi zachránit dalšího, a dalšího, dalšího, dalšího" a běhal tam v dělostřelecký palbě, kopal si ve zpomalenym záběru s granátem, jak s hakisákem, ale úplně nejvíc bylo jak táhnul Vince Vaughna na tý celtě a ten kosil japončíky. Říkám, super film ale jestli si něco zasluhuje parodii, tak tohle. ()
Az na zaverecny sanky, fotbalek s granatem a par desitek scen to bylo celkem fajn ()
,,BUDU ZDRAVOTNÍK. BUDU LIDI ZACHRAŇOVAT, NE JE ZABÍJET“… /// Kdo čeká dalšího (novýho) Ryana, na konci smutně zatáhne poklopec. Ne snad proto, že tohle je film s příběhem, ale hlavně proto, že ten film nemá „koule“, na který su vod Gibsona zvyklej. Když na to dojde, nestydí se vopejkat Japonce na všechny způsoby, ale veškerej ten smrad přebíjí hra na Mesiáše. Čekal jsem zázrak. Bohužel zůstal na Okinawě. Udělat válečnej film typu věřte – nevěřte, dokáže i neznámej Rusák. Od Gibsona čekám víc. Dát 3* mi ovšem přijde nespravedlivý… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Jsem pacifista a chystám se do boje. 3.) Thx za titule „.Bac.“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE *** NAPĚTÍ * ()
// Distributor: Lionsgate // Počet premietajúcich kín v USA: 2,971 // Otvárací Víkend v USA: $15,190,758 // ()
V Dublinu měl Hacksaw Ridge premiéru až včera a jsem rád, že jsem si ho mohl užít na velkém plátně. Film vtáhne diváka od samého začátku, kde zaujme hodně netradiční výkon Andrewa Garfielda, podle mě ten chlapec má v sobě kus talentu a bude předvádět ještě zajímavé věci v budoucnu. První hodina je hodně emocionální, krásně romantická a psychologicky nátlaková. Výcvikový tréning je snad nejlepší, co jsem kdy zhlédl ( Vince Vaughn překvapil) dojde i na můj oblíbený soud, takže paráda po všech stránkách. Jakmile se film přesouvá na bojiště začíná nejsyrovější válečné peklo, které kdy bylo natočeno. Mel Gibson se absolutně utrhl z řetězů a servíruje hodně brutální, násilnou, realistickou, strhující, napínavou a podmanivě natočenou akci, která mi vyrážela dech a zařval jsem si v kině sprostě nahlas jak už dlouho ne. Málem mě trefil šlak z toho jak perfektní to bylo. Neskutečný zážitek, kde lekačky fungují intenzivněji než u Conjuringu. Jestli oscara vyhraje romantická LALALA pro ženské a buz*ranty mi bude velkou záhadou. To že v kině seděli kolem mě samí senioři, kteří se mohli samotné války zúčastnit můj zážitek ještě umocňovalo. 100% ()