Réžia:
Grímur HákonarsonScenár:
Grímur HákonarsonKamera:
Sturla Brandth GrøvlenHudba:
Atli ÖrvarssonHrajú:
Sigurður Sigurjónsson, Theódór Júlíusson, Charlotte Bøving, Jón Benónýsson, Gunnar Jónsson, Sveinn Ólafur Gunnarsson, Þorleifur Einarsson (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Kiddi pije a rád strieľa. Gummi nepije ani nestrieľa. Sú to bratia, ktorí spolu neprehovorili už 40 rokov ani slovo a jediné, čo majú spoločné, je láska k ovciam. Jedného dňa Gummi získa podozrenie, že Kiddiho výstavný baran je nakazený smrteľnou chorobou - klusavkou. Nad rodinným plemenom oviec, životnou pýchou oboch bratov, sa začnú sťahovať mračná. Film citlivo zobrazuje bratské puto, ktoré aj po desaťročiach vzájomných nezhôd zostáva silné. Nechýba mu nič, čo majú fanúšikovia islandských filmov radi: surové prostredie, irónia a absurdný humor, umelecký včlenený do žánru drámy. (ASFK)
(viac)Videá (3)
Recenzie (96)
Dva berani chovaní berany a čtyřicet let se spolu nebaví, dokud je k tomu nedonutí infekce, která napadne jejich sousedící stáda. Poetické drama o bratrech, které těží z minimalistické poetiky, strhující krajiny, výtvarné kamery stoupající hvězdy Sturly Brandtha Grøvlena, úsporných hereckých kreací vousatých osamělců a typické islandské weird exotiky. Dojíždí naopak na snahu o spojení naturalismu / symbolismu v závěru, který vyznívá poněkud otravně didakticky a školácky. Ale jinak s ohledem konkurenci skandinávských uzavřených dramat Berani rozhodně pod reflektory Cannes patří. [Cannes2015] ()
Film ma nezaujal, i keď uznávam, že ako mestský človek som voči nemu predpojatý. Nepokladám za účelné, aby som sa pol druhej hodiny pozeral na ovce, psa a dvoch starých rozhádaných bratov. Prajem islandskej kinematografii, aby sa jej darilo tvoriť filmy, ktoré zaujmú aj niekoho iného, ako domorodcov. ()
Sheep happens. Baranov precítite viacej, ak ste dotknutí odľahlejšími oblasťami Islandu. Citlivý vo vykreslení postáv a ich vzťahov, rafinovaný v dávkovaní informáciami, neustále udržujúci divákovu zvedavosť, často prostredníctvom gést miesto slov. Režijne vynaliezavo zobrazená severská realita ľudí, pre ktorých je neprípustné už len prijať na svoj statok ovcu, vychovanú na geneticky modifikovanom krmive. ()
Takže klusavka .. Nařízení veterináře (!) - ze všech stájí v okolí se musí odstranit dřevo, včetně dřevěných násad od nářadí, ohrady, ploty, rošty .. také veškeré seno, krmení .. prostě všechno, co mohlo být kontaminované se muselo bez výjimky spálit. Minimálně 2 roky mají všichni v regionu utrum s chovem ovcí. Ale na farmě, kde jen pár metrů vedle byla nákaza fyzicky potvrzena, může majitel celé své usmrcené stádo jen tak zahrabat v rohu na svém pozemku ... To jako vážně? ()
I po čtyřiceti letech lze konečně zjistit, koho že já na tom světě vlastně mám. Žijí vedle sebe, v žilách jim koluje stejná krev ale nikdo pro ně není vzdálenější než ten druhý. Patří tam a nikam jinam. Do údolí pod majestátními horami. Zůstávají a za všech okolností bojují. Každý po svém i společnými silami. Nádherně poklidné drama s humorem, ke kterému je potřeba spousta tekutin, ale také velmi silným závěrem, který podtrhuje vynikající režii. [Filmový Klub Citadela-Litvínov] ()
Galéria (20)
Zaujímavosti (1)
- Film se natáčel na severu Islandu poblíž okružní silnice 1, a to v oblasti mezi Akureyri a jezerem Mývatn – na farmě Mýri. Farma je samém konci silnice 842, ta od farmy pokračuje jako F26 a vede přes centrální vysočinu dál na jih, kde se po cca 280 km (už jako silnice 26) kousek za obcí Hella napojuje na silnici 1. V blízkosti farmy se nachází vodopád Aldeyjarfoss. Most přes řeku Skjálfandafljót (čtvrtá nejdelší řeka na Islandu), který se ve filmu objevuje, spojuje silnici 842 se silnicí 844. Osídlení zdejší oblasti v údolí Bárðardalur se řadí mezi nejstarší na Islandu. (Gabretta)
Reklama