Réžia:
Rudolf HavlíkScenár:
Rudolf HavlíkKamera:
Václav TlapákHrajú:
Ondřej Vetchý, Aňa Geislerová, Ema Švábenská, Vilma Cibulková, Anna Polívková, Oldřich Vlach, Jiří Dvořák, Marek Taclík, Jana Bernášková, Petr Čtvrtníček (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Peter Miller žije a pracuje už niekoľko rokov v Londýne. Jeho zabehnutý rytmus života jedného dňa preruší správa z Prahy, ktorú považuje za omyl alebo zlý vtip. Je otcom osemročnej Emy a po nehode matky - aj jej jedinou šancou, ako sa vyhnúť detskému domovu. Nutnosť spolužitia s dcérou o ktorej existencii doposiaľ nemal ani tušenie, prevráti Petrovi život doslova hore nohami. Navyše musí nájsť pre dcéru novú matku a presvedčiť sociálku, že rolu rodiča zvládne. Peter už dávno prestal veriť na lásku, ale zázraky sa občas stávajú... (Continental Film)
(viac)Recenzie (369)
Nepotřebuju nutně blonďatého nevinného andílka s kudrlinkami, každopádně výběr dětské postavy byl prvním velkým přehmatem. Dalším jsou koktavé dialogy obou hlavních hrdinů, které mám zatraceně moc rád, ale jak Vetchý, tak Geislerová (ta o krapet lépe) se se svými postavami zatraceně obtížně ztotožňují. Sociální pracovnice Cibulkové dělá kroky, které jsou úplně v rozporu s tím, jak to v praxi funguje, aby pak v závěru vše dokonale shodila. A důležitá jednání týkající se dítěte si zřejmě svolává do parku. Vytváření vztahu mezi dcerou a otcem je umělé, vůbec není hřejivé, uvěřitelné. Aňa neznalá faktů se nad nevšední prosbou pozastavuje jen pár minut, načež kývne. Holt blíží se Vánoce. Atmosféra místy fajn, řemeslně solidní, situace naivní, postavy se hrnou do problémů bez motivací, v průběhu děje se uvolní jen Geislerová. Vetchý je překvapivě neuvěřitelně ztuhlý. Režisér jim zřejmě nedokázal vštěpit svoje myšlenky. Právě Vetchý má jisté postavení a v Anglii odhaluje účelové sňatky lidí, ale doma je překvapený, že dítě musí do školy, nedokáže se vymáčknout a po převzetí/podepsání všech dokumentů je v šoku, že je to vlastně holka. Když uteče křeček nebo začne hořet čertův kostým, popadal jsem se za břicho. Samozřejmě kecám!! Konec je dost zrychlený a oproti jiným podobně laděným feel-good látkám nezahřeje. Sorry, ale ani trochu. Totálně přechválené, a to upozorňuju, že nejsem s ohledem na daný žánr žádný cynik. Pokud někdo má tu drzost srovnávat se Zelenou kartou nebo českým Koljou, měl by se tvůrcům obou snímků běžet urychleně omluvit. 50% ()
Nepůvodní, leč půvabné. Tlak na city nebyl tak velký, nechyběla komika a dva z nejtalentovanějších herců současnosti. Navíc se do filmu režiséru Havlíkovi nenásilně a dobře dostává společenské téma migrace v osobnější rovině. 70%. ()
Pokud máš fungující srdce nemůžeš hodnotit jinak. Ani s Ondrou mě opět dokázali, že je mám rád oprávněně. ()
Jasně, mohlo by se tomu vytknout hodně věcí. Třeba čas tu plyne tak nějak zvláštně a podle svých pravidel. Já ale musím říct, že Pohádky pro Emu jsou tak příjemným a pozitivním filmem, že mu prostě nějaké nejasnosti a nelogičnosti rádi odpustíte. Ondra Vetchý tu hraje, svým způsobem, poměrně vážnou postavu, kterou mu ale stejně moc nevěříte, protože v něm vidíte všechny ty poslední komediální role a tak mu od začátku přejete štěstí. Nicméně Aňa k němu perfektně sedí svojí nejistotou a utváří tak moc příjemnou netypickou dvojku do romantického žánru, o kterém u nás v Česku vlastně ani moc nevíme. Jak tedy říkám, vytknout by se dalo mnoho, ale pokud se od toho oprostíte, dostane se k Vám opravdový lidský film s moc pěknou hudbou, kvalitní kamerou a malou Emou, které přejete jen a jen štěstí. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $454,000▐ Dobrý námet, herecky fajn a má to svoje čaro. Jeden z tých lepších filmov čo sa tu v poslednej dobe vyprodukovalo. /60%/ ()
,,MAMINKA MI VŽDYCKY VEČER VYPRÁVÍ POHÁDKU. BUDEŠ MI TAKY NĚJAKOU VYPRÁVĚT?“… /// Hořkosladkej vánoční příběh, kterej chytí za srdíčko (tak vás starý určitě…). Je totiž hodně vo rodině a vo životě. Připravte se spíš na slzy než smích, páč von ten život kolikrát není žádná pohádka. Exhibice Ondry Vetchýho (komentovat holčičku mi přijde nefér) by mohla přesvědčit (aspoň jednoho) beznadějnýho samotáře, aby se nebál začít novej život. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Útočím na Zelenou kartu. 2.) Umírá mně máma a nemám fotra. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
„To je holka.“ – „Skvělý postřeh.“ Názov je (relatívne) zavádzajúci, toto naozaj nie je rozprávka. Ondřej Vetchý podáva kvalitný výkon a dokonca aj Anna Geislerová, na ktorú som v posledných rokoch alergický, sa mi tu páčila. Palec hore dávam i za príjemnú vianočnú atmosféru, výpravu milovanej Prahy a originálne, pútavé umiestnenie do hotela s jeho tu menej, tu viac kurióznymi obyvateľmi. Je to vtipné, ale v potrebných miestach to rozumne spomalí a dojíma. Body udeľujem rozhodne aj za plno skvelých dialógov a hlášok („To je moc hezký jméno.“ – „Normální.“). Vidno, že sa zrejme strihalo trochu viac, než bolo potrebné (nevyužitá postava Vilmy Cibulkovej, u ktorej je zrejmé, že to nie je taká byrokratická mrcha, akou sa stala v oficiálnej kinoverzii) a naštvalo ma strašné klišé s nájdeným zápisníkom. Inak ale veľmi fajn. ()
Voilà, další poklad mezi českými filmy je na světě. Přichází nečekaně, bez velké reklamy, zato s vynikajícím a dojemným příběhem a s trojicí, která to herectví rozhodně nešidí. Aňa, Ondřej a Ema ve filmu, který dojme... a to víc, než jen tak zlehka. Pohádky pro Emu se prostě povedly. Podívejte se na to, budete překvapeni. Fakt. ()
Ohrádky pro Edu.. Méně uspěchaný konec a půjčování od žánrových sester, více důvtipu a šarmu a byl by tu možný potenciál každoročních vánočních repríz mezi zarudlým Ivanem a šlapkou Richarda Gerea. Jsem jediný, kdo si u scény nerozhodnosti muže a ženy v naproti sobě umístěných pokojích vzpomněl na Indiana Jonese a Chrám zkázy? Akorát Vetchého nezačal škrtit Mola Ramův nohsled.. No nic, aspoň že se čert s hodností vraníka vrátil po letech k fochu.. ()
Pokud někdo vznáší "pochybnosti", tj. svoji duchovní nedostatečnost, o smyslu a poslání rodiny, je svědkem tvořivého podání této nadčasové pravdy v případě právě POHÁDEK PRO EMU. Nenásilná, umělecky mimořádně zdařilá prezentace ceny skutečného otcovství a skutečného mateřství, protikladu dětinství a dospělosti i citlivého, vnímavého dětství je tu před očima jako Praha z žižkovské věže. Zajímavou a opět brilantně zvládnutou úlohu citlivé, ale přitom důrazné úřednice, která musí používat především svůj rozum, skvěle sehrála Vilma Cibulková. Pro Vetchého i Geislerovou jsou to v obou případech jejich životní role a stejné ocenění zaslouží i Ema Švábenská včetně svého poněkud dětsky chudozubého úsměvu. Zmínku zaslouží i pozoruhodná dějová gradace scénáře, jev v případě české polistopadové kinematografie hraného filmu až příliš endemitní. Prostá existenciální pravda byla přiblížena jedinečným, strhujícím způsobem. ()
Co tenhle film postrádá na vtipu, to nedohání v napětí ani romantice a bohužel ani v elementární logice. Banální a nedůsledný scénář, krkolomný a vykonstruovaný, nesmyslné obraty v ději a jednání postav, nelogické situace (nechci to všechno vypisovat, třeba castor tu má komentář, se kterým úplně souzním), absence motivací téměř u všeho, tomu poplatné toporné herectví, bezduchá, nevnímavá kamera jako z televizní reklamy, a kvanta a kvanta nevyplněného prázdna kolem několika základních klišé a holých tezí z toho spolu s dětským hrdinou, ztraceným zvířátkem (které absurdně dlouho nikdo nepostrádá) a citově vydíracím tématem dělají z filmu tak akorát adepta na amerického oskara za zahraniční film. Zvlášť když se do toho zaplete téma imigrace. Američané si ostatně o schopnostech cizinců z východní Evropy točit dobré filmy myslí své a tenhle kousek je z té arogance fakt nevytrhne. Nejspíš je to od nich charitativní soška Oscara (jako sorry, ale mám docela právo se ježit, když už jsem si s tímhle počinem odkroutila dvě hodiny). Proti nepřirozenosti a šustění natáčených scén ve vakuu emoční i sociální inteligence a uměleckého citu se ve mně štětila každá buňka. Bhúúúffrf. Kdyby do sebe někdo prostříhal s béčkovými českými herci ne moc dobře přetočené scény z KOLJI a Pretty Woman, dostal by i bez úprav ve scénáři stoosmatřicetkrát lepší romantickou komedii a charismatičtější film, než za co se vydává tahle mdlá těžkopádná a hloupá šmíra. Zápletky, dialogy, vtip a spád děje v Ulici jsou proti tomuhle filmařskému amatérství rajský balzám na duši. Humorné to chvílemi bylo dost, pro otrlé (třeba když se Vetchý chová jako instruktor operačního týmu FBI a nutí Geislerovou zkoušet si nahlas opakovat, jak se jmenuje a kde pracuje, aniž by to ovšem byly smyšlené údaje k zapamatování. --- Nebo celá ta nesourodá vložená epizoda se ztraceným morčetem, co ho nikdo moc nepostrádá a nehledá, dokud nevkusně a cynicky nechcípne jako ten pes v písničce, kterého praštil řezník paličkou), já se ale postiženým filmům smát nemůžu, jen mě ta nejapnost bolela víc než obnažený zubní nerv. Je mi to líto, ale na tomhle pokusu nebylo prostě dobře nic, trčí z toho sada nesourodých utkvělých záměrů, tupá snaha a naprosté analfabetství stran existence filmařských, uměleckých a vyprávěcích postupů, nulový talent a totální podcenění práce na uvěřitelné esenci, plynutí i faktických detailech příběhu, a to není dobrý výsledek. Režisér je možná hodný člověk, ale nemusel by se to nutně pokoušet sdělovat filmem. *~ ()
Už v Zejtra napořád dal o sobě Rudolf Havlík vědět velmi příznivě. V Pohádkách pro Emu pokračuje zdařilou vánoční romkom, která staví na těch nejoblíbenějších - na Geislerce a na Vetchém, přičemž je nejen milým filmem, ale i vkusnou Pragensií. S napětím očekávám další Havlíkovu práci a jsem ráda, že už i s těmi nejbanálnějšími žánry umíme pracovat. Vyčasilo se. ()
Naprostý vrchol české filmové tvorby. Kouzelný příběh jedné trojice, který dokáže vykouzlit úsměv na rtech nebo naopak snadno dojmout k slzám. Lecco sice šustí papírem, některé dialogy vypadají napůl strojeně scénáristicky, napůl improvizovaně, samotná dějová kostra s několika komickými rozhodnutími působí poměrně zvláště, ale co naplat když je to tak skvěle natočené a zkrátka to od začátku až do konce šlape jako švýcarské hodinky a nenudí ani minutu. Ten moment, kdy Ondřej Vetchý poprvé uvidí Emu je nezapomenutelný! A spolu s Aňou Geislerovou nejlepší herecký pár, co jsem za dlouhou dobu viděl...10/10!...[29.11.2016_Cinema City_Plzeň Plaza] ()
S Teorií tygra možná nejsilnější adept na Českého lva. Prvotina R. Havlíka mě minula, druhý pokus chytl za srdce. V obou případech stál i za scénářem, takže doufám, že bude v tomhle směru pokračovat. Lidský příběh, bezvadná ústřední dvojice a přesně tolik "pohádkovosti", aby se na to pěkně koukalo a necukal Vám koutek jako u některých [júesej] (v dnešní době vlastně i tuzemských) rodinných filmů. Tohle mi sedlo - 80%. ()
Je to až dojemné, jak rozdílně funguje byrokracie ve filmu a v životě. Chtěla bych vidět OSPOD, který by svěřil dítě člověku, jehož označí nějaká umírající žena jako otce. Stejně tak je málo pravděpodobné, že by otec dostal své vlastní dítě pouze po předložení testu na otcovství. Rudolf Havlík se rád pouští do témat, která zavánějí průšvihem, ne vždy se mu podaří z nich vybruslit. Podezírám ho, že vsadil na oblíbenost u jisté skupiny diváků a docela mu to vychází. ()
Obsadit do hlavních rolí téhle vánoční romantiky dva naše nejméně romanticky zdatné herce nepovažuju za zrovna šťastné rozhodnutí. Přitom se zde najdou postavy, kterým se casting trefil na jedničku. Příjemná Anna Polívková nebo naopak pekelně zlá Vilma Cibulková. Aňa se hodí spíše pro nějakou tu mršku a Vetchý ten má přeci svého Jirku Luňáka. Tvůrci se nechali tentokráte nechali inspirovat v zámoří, takže Pohádky pro Emu na mě působí poměrně nečesky. Úplně na škodu to ale není. Když nejsou nápady, je lepší to udělat aspoň kvalitně podle někoho jiného. 65% ()
"Sladkobol" na entou.. hodně inspirace ze Západu a málo vlastní invence. Ale krásně zahrané a ta "EMA", to vám je talentované děvčátko, jestě o ní uslyšíme.! ()
No tak já tedy toliko nadšen nebyl a divím se té červeni a záplavě hvězd. Postavy se chovaly naprosto iracionálně a to všechny 3. Vlastně všech 6, když započítám záporáka zlou sociální pracovnici Cibulkovou, morče a zhrzeného milence... Hned to jak se Ema otřepala mi přišlo naprosto nedůvěryhodné, podobně na tom bylo chování Petra i když tam bych jisté nutkání situaci řešit chápal obzvláště nebyl-li si jist otcovstvím a do třetice to byla postava hraná Aňou, která po se minutě ve výtahu začne opravdu chovat nelogicky. Ano je to milé, celé je to hřejivé, laskavé... ze začátku mi bylo Emy líto. Člověk si představuje to opuštěné mládě, jak mu asi je... No ale ten zbytek.... Pokud film jakž takž funguje po romantické stránce, ta komediální nefunguje vůbec ať už se jedná o padající ječící Aňu na lyžích (uááááá!), nebo prchající morče hotelovou klimatizací přímo do kuchyně se Čtvrtníčkem a jeho wok pánví... Prostě za mně takhle ne. Chápu, že to na vánoce může někoho při vůni purpury a blikotání led žároviček z blízké vietnamské tržnice dojmout i s tím fakt podivným závěrem na střeše (morče v popelnici..bylo taky dost ujeté..), mně ale ne.. bohužel. Pohádky ať si příště pan Rudolf Havlík vypráví někomu jinému. Nebýt tam Vetchý s Aňou, bylo by to nekoukatelné. Chválím příjemnou hudbu pana Konvičky i spoustu krásných záběrů na Prahu. Dávám za dvě poznámky do červeného notýsku. * * ()
Nejdřív ze všeho chci říct, že jak to vidím já, tak český film jde už nějakou dobu nahoru a tohle je jenom další důkaz. Na mě ale příběh o Emě působil jakoby si nemohl vybrat mezi pohádkou a filmem pro dospěláky, a tak to všechno propojoval oslími můstky. No a ty mě neudržely, protože jsem asi moc velkej osel. Každopádně hezká hudba a moc povedený casting. Konkrétně tedy mluvím o Ondrovi, který asi jako jediný uchazeč o roli Petra splnil požadavek, že herec musí být schopný Emu unést. ()
Dlouho jsem vzdoroval, ale nakonec mě ten film stejně dostal. Přitom mi tam vadilo tolik věcí! Ústřední herecké trio Vetchý (btw. jeho angličtina fakt nezní jako u někoho, kdo žil 8 let v Londýně) & Geislerová & Cibulková už nějakou dobu moc nemusím a řadím je osobně k okoukaným tvářím českého filmu, které hrají v čím dál větších kravinách. Vadila mi i herecká představitelka malé Emy - v tomto se přikláním k lidem, kteří s ní měli problém. Líbili se mi tam jen Dvořák s Polívkovou, význam jejich postav je ale jen malý. Opravdu hodně mi vadilo, jak je ten film prolezlý product placementem - já se s tím prostě u českých filmů nebudu smiřovat a budu tím otrávený pokaždé, kde to tak strašně bije do očí. Samotný scénář má podle mě několik slabin, z nichž největší je asi uspěchané - a dokonale předvídatelné - závěrečné rozuzlení. Jako celek to ale prostě z nějakého záhadného důvodu funguje, a jak mě Havlíkova prvotina neoslovila a přišla mi dost nepovedená, zde vidím velký posun a náznak správné cesty. Námětová podobnost s KOLJOU je myslím dost nepřehlédnutelná, ale nakonec to ničemu nevadí - v závěru je prostě člověk naměkko a rád, že to dopadlo přesně tak, jak mělo. ()
Reklama