Réžia:
Juraj HerzKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Michael KocábHrajú:
Emil Horváth ml., Renata Mašková, Andrej Hryc, Pavlína Mourková, Jan Antonín Duchoslav, Irena Kačírková, Anna Maľová, Zora Kolínska, Vladimír Černý (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
V situačnej veselohre sa mladý muž po niekoľkých neúspechoch u žien zaprisahal, že bude žiť len pre seba a pre svoje zamilované cukrárske remeslo. No život je silnejší než jeho predsavzatia - cukrár sa zaľúbi do svojej kolegyne, peknej servírky a opäť prežíva tragikomickú kalváriu. V jeho súperení s hlavným čašníkom sa popri ľúbostnej rivalite prejavuje aj zápas dvoch protichodných životných koncepcií: na jednej strane snaha byť užitočným, vytvárať krásne veci ,hoci aj z cukru, a na druhej strane zase koristníctvo a egoizmus. (RTVS)
(viac)Recenzie (67)
Andrej Hryc v roli vrchniho se svym konakem nema chybu. Neurazi ani hlavni postava cukrare Simona, kterou slusne ztvarnil Emil Horvath. Par vtipnych situaci se ve filmu najde, myslim si vsak, ze restauracni zarizeni ma potencial k vetsi zabave. Mozna, ze se jedna o nadprumernou slovenskou komedii, v ceskoslovenskem meritku je vsak jen prumerna... ()
Nač asi myslel Herz, když točil tuto hořkosladkou komedii? Scéna, při níž všichni hledají zakutálený prstýnek, naznačuje, že snad v orwellovském roce vzpomínal na zlatá šedesátá. Ale ani to není možná pravda. Do snímku se promítají i motivy z Holek z porcelánu – především charaktery a půvaby oněch „světlušek“ – ale rozmývají se v odvážněji, ale povrchněji snímaných banálních servírkách, odžívajících své „preteky so šťastím“. Ústřední hrdina zase předznamenává příchod gagmana a prozrazuje, že vtip vždy závisí na tom, kdo žertuje, i na tom, kteří se smějí. Tak se každá vteřina různě převaluje jako neklidný spáč a je vlastně jedno, jak to celé skončí, protože film končí každou svou vteřinou, kterou spěje od sebe sama. ()
Půvabná slovenská veselohra, neprávem v Čechách opomíjená a právem patřící do zlatého fondu slovenského filmu tohoto žánru. Málo platné. Sedmdesátky a osmdesátky byly na tyhle člověčinky nejlepší. Tohle se opravdu může nelíbit jenom zarputilému škarohlídovi. Po úvaze nakonec hodnocení změněno na plný počet. Andy, bravo! ()
Problémy kolem Straky v hrsti vygenerovaly slavný Herzův barrandovský zákaz, který ovšem neplatil na Kolibě. A Slováci jsou za to dodnes rádi, protože Sladké radosti patří mezi zlatý fond slovenských komedií. A skutečně, jedná se o lehce plynoucí komedii s prvky klasické grotesky. I to, že je zasazená do toho zmaru a šedi 80. let vadí jen pramálo. Nápad na hlavního hrdinu, cukrářského mistra, který je roztomilý a zároveň bezbranný, je příjemný. S přirozeností sobě vlastní tu nástrahami proplouvá Emil Horváth ml. a stejně jako jeho předchůdci v klasickém slapsticku se vyrovnává stejně elegantně s náručemi dívek i překážkami různých portýrů či vdavek chtivých matrón. Není to vybroušený diamant, ale pro orientaci ve slovenském filmu skvělá ukázka a motivace, proč nezanevřít na produkce z východní části naší republiky. Příznivci pouze pražských produkcí zas mohou doplnit bílá místa ve filmografii Kocába, Maškové, Mourkové, Duchoslava nebo Ireny Kačírkové. ()
Taková typická romantizující, charakterově-vztahová komedie, kterých se ve své době točilo docela dost a nám i Slovákům docela šly. Tradiční problémy doby, tradiční charaktery, tradiční postavy, tradiční rozuzlení. Ale nenudil jsem se, občas se i zasmál a pobavil se u spousty tehdy hodně mladých herců a hereček. Na Herze možná až moc tendenční, ale jak známo, on to s tvorbou neměl zrovna lehké a občas musel natočit něco pro uklidnění rozbouřené vody. K jeho cti se sluší říci, že i v tomto případě se mu to docela povedlo. 3,5* ()
Galéria (19)
Zaujímavosti (41)
- Film sa mal pôvodne volať Dievčatá to majú rady sladké, ale komunistickej dramaturgii na Kolibe to však znelo trochu dekadentne. (Zdroj: sme.sk) (Raccoon.city)
- Film Sladké starosti sa natáčal v Bratislave, Piešťanoch a Orechovej Potôni. Filmovalo sa od 19.9. do 3.11.1983. Premiéru mal 31.5.1984 v Martine, kde otváral 35. ročník FFP. (dyfur)
- Emil Horváth, ml. (Šimon Šindelka) spomína na svoju filmovú mamu Irenu Kačírkovú: "Ako chlapec som ju veľmi obdivoval v kine, bola to veľmi atraktívna žena aj herečka, a zrazu hrala moju mamu. Bola príjemná a hneď po prvom dni nakrúcania sa medzi nami vytvoril rodinný vzťah. To je pre film tiež veľmi dôležité." (Raccoon.city)
Reklama