Réžia:
Juraj HerzKamera:
Stanislav MilotaHudba:
Zdeněk LiškaHrajú:
Rudolf Hrušínský, Vlasta Chramostová, Jana Stehnová-Čechová, Miloš Vognič, Ilja Prachař, Zora Božinová, Eduard Kohout, Jiří Lír, Dimitrij Rafalský (viac)Obsahy(1)
Konec 30. let: Pan Karel Kopfrkingl je obětavý zaměstnanec pražského krematoria a vzorný otec rodiny, který důsledně dbá o řádný chod domácnosti a všestrannou výchovu svých dětí. Rád předčítá ze své oblíbené knihy o Tibetu. Tíživá atmosféra napjaté doby násobí všeobecný strach. V měšťáckém stereotypu žijící Kopfrkingl spolupracuje s nacistickými okupanty a s obludnou samozřejmostí se zbavuje všeho nebezpečného ve svém okolí, včetně členů vlastní rodiny. Jeho velká a nebezpečná kariéra začíná...
Filmová adaptace psychologického hororu, vzdáleně upomínajícího na Hitchcockovy grotesky, kongeniálně vystihuje morbidní atmosféru a jakoby neskutečný svět panoptikálních postav vynikající předlohy Ladislava Fukse (vyšla v roce 1967). Pan Kopfrkingl se stal životní rolí Rudolfa Hrušínského a tragikomedie Spalovač mrtvol jedním z nejvýznamnějších filmů Juraje Herze, jenž tu plně uplatnil svůj smysl pro bizarnost, perverzi a fantaskní vidění. I když byl snímek normalizátory českého filmu příkladně zatracován a nemohl se po dlouhá léta objevit ani v kinech, ani v televizi, sotva lze tento titul pominout ve výčtu nejhodnotnějších českých filmů. Na scénáři spolupracoval s Jurajem Herzem autor původní novely Ladislav Fuks, kameramanem byl Stanislav Milota, vedlejší role ztělesnili Vlasta Chramostová, Jana Stehnová, Ilja Prachař, Jiří Lír, Míla Myslíková, Vladimír Menšík. V roce 1969 získal Herz za režii a Milota za kameru tohoto filmu cenu FITESU Trilobit. Na Přehlídce českých a slovenských filmů v Sorrentu obdržel snímek Stříbrnou Sirénu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 657)
Sličně natočený a čarokrásně zahraný film, který už nikdy nechci vidět. ()
Jedno shlédnutí do konce života stačí! Nikdy více. I za padesát let budu mít husinu při vzpomínce na tento film, který se mi hluboce vryl do paměti. ()
Poeticka, pro nekoho urcite, az hororova podivana. Nedivim se srovnavani s umenim Hitchcocka. Vtahujici sila premeny sporadaneho cloveka na silenou masinu je neuveritelna, predevsim na ceske pomery. ()
Drama / Horor / Thriller / Komedie asi ťažko, ale ako psychologický film veľmi dobré. Kto túži počúvať hodinu a pol Hrušínského monotónne žvanenie, tak si určite príde na svoje. ()
Tak to... to bylo něco. Ještě teď mám husí kůži s hereckého výkonu Hrušinského. ()
Chcel som niečo napísať, no nemám slov. Koniec ma doslova zničil. 90 %. ()
Spalovače mrtvol považuji za možná nejlepší film československé kinematografie, už jen jak je to sestříhané, o zbytku se toho napsalo už dost. ()
Famózní psycho. Hrušinský je prostě bůh. Legendárnío spalovače mrtvol už asi jen tak něco nepřekoná. Mrazivé, útok na psychiku a výborné herecké výkony. Pokaždé na to čučím jako na zjevení. ()
"Jaká je to pravda, že umírá chud, kdo nepoznal krásu hudby!" Zprvu až poetická bizarní filosofie páně Hrušínského postupně mění své smýšlení a jazyk. "Krev je krev a ta se nedá zapřít!" Postupný přerod hlavního hrdiny tohoto tematicky předválečného dramatu je vystupňovaný až k překvapivě hororovému vyznění. "Podívej, Slunná, to je krásný náhrobek..." Ale už jen za Hrušínského výkon, který, věřím, by nikdo nedokázal přednést s takovou noblesou jako on, si tento snímek zaslouží plný počet. "Zemi to trvá 20 let, krematoriu 75 minut...tak přátelé, na šťastné lidstvo!... Nikdo nebude trpět, spasím všecky!" ()
Tak to byla nálož. Takhle zhnusen jednou filmovou postavou jsem snad ještě nebyl. To co předvádí Rudolf Hrušínský je něco neskutečného. On vypadá v každé roli, že se pro ni narodil, přitom ale hraje v každém filmu úplně někoho jiného. Prostě pan Herec. ()
Fenomenálně režie, scénář a neskutečně vygradovaná atmosféra + Dechberoucí Hrušínský. Jestli bych měl nějaký Český film poslat s čistým svědomím na Oscary tak určitě tenhle. 9/10 ()
Po tomhle filmu bych si asi nepřál být s Hrušínským sám v jedné místnosti. Kdyby na mě mluvil jako tady tak okamžitě zdrhám. ()
Čím víckrát tuhle psycho záležitost vidím, tím víc mě fascinuje výkon Hrušinského. ()
"Tvá duše se osvobodí, vzlétne do éteru." Juraj Herz dokázal zfilmovat zcela morbidní šílenost podle literárního počinu Ladislava Fuksy. Předností je dominantní herecký výkon Rudolfa Hrušínského. Stylizace do postavy Kopfrkingla je děsivá. Fanatická recitace monologů z něj dělá totálně vyšinutého psychopata. Vyznává jen smrt a popel. Epická próza s gradující mrazivou hudbou a prvky hororu. K dokonalosti tomuto snímku chybí jen svižnější první půlka, která je dost jednotvárná. 8/10 ()
Depresivní, ponuré, morbidní, a přes to všechno nádherné umělecké dílo – to je film Spalovač mrtvol. Od začátku do konce nemá tento film hluché místo a pan herec Hrušínský nechybí ve skoro žádné scéně, což je vzhledem k jeho brutálně silnému charismatu jenom dobře. Pan Hrušínský ztvárňuje postavu Karla Kopfringla, zaměstnance krematoria, který je na svou práci velmi hrdý, neustále o ní mluví, bere ji jako své poslání a je posedlý mrtvými lidmi, smrtí a východní filozofií, především buddhismem. Je to také perfektní otec spořádané rodiny, vděčný své židovské ženě Lakmé, které říká Marie za to, že se mají dobře. Má také dvě krásné a poslušné děti – dceru Zinu a syna Miliho. Pan Kopfkringl je posedlý tím, aby se o svou rodinu staral s maximální péčí. Neznalý divák by si mohl říct, že pan Kopfkringl je vlastně ideální člověk, který miluje svou práci a svou rodinu. Na pozadí se však odehrává ještě temnější příběh – nacistická hydra se chystá spolknout Československo a Evropu čekají velké změny, stejně jako pana Kopfkringla a jeho rodinu. Symbolem těchto změn je pán Walter Reinke, se kterým se Kopfkringl zná ještě z rakouské armády a který je velkým stoupencem Třetí říše a německé krve. Pan Kopfkringl se ovšem nejprve cítí jako Čech a nacistická ideologie jej příliš nezajímá. Je vždy velmi úslužný, nepije, nekouří, miluje obrazy a hudbu, je citlivý a stýká se jen se svou nebeskou Marií a trpělivě zaučuje v práci nového zaměstnance – pana Dvořáka, neurotika a silného kuřáka, který vypadá, že se při spalování mrtvol každou chvíli sesype jako dům z karet. Pak se ovšem začnou objevovat první mraky na obloze – pan Kopfkringl navštíví nevěstinec, kam údajně dochází každý první čtvrtek v měsíci. Po Mnichovské dohodě se nechává pomalu, ale jistě přesvědčit Reinkem, že Hitlerovo Německo je vlastně také civilizovaný stát, protože má zákon o kremaci, a protože chce spasit celou Evropu. A tak se z úlisného a příjemného otce rodiny stává zrůda a bestie, která se je posedlá svým spasitelským komplexem. Dalšími významnými postavami ve filmu jsou bledá dívka, která se často objevuje v záběrech, hloupá žena, která při morbidním divadle a boxerském zápase vykřikuje nesmysly a její manžel jí neustále peskuje, a také pan doktor Strauss, který má tak krásné německé jméno, a přitom je to žid. Tento film prezentuje, že smrt, krematorium a psychopatie se dají vyobrazit nádhernou uměleckou formou. ()
Labilní taneček v černém okolo hrobu fašistické ideologie a jeden z nejlepších českých filmů. ()
Príbeh filmu sa odohráva v dobe mobilizácie pred 2. svetovou vojnou niekde v Čechách, kde šťastná rodinka istého pána Kopfrkinkla vedie kludný a harmonický život. Pri príležitosti 17 ročného výročia svadby pred klietkou nevyspitateľného leoparda sa pán Kopfrkinkl obviňuje že pre svoju rodinku robí tak strašne málo. Distingovaný pán Kopfrkinkl (Rudolf Hrušinský), neúnavný romantik a vzorný otec rodiny si naozaj ani v najmenšom nemôže sťažovať. Má krásnu a poslušnú ženu, židovku (Vlasta Chramastová), dve dospievajúce deti, stará sa o chod miestneho krematória a občas cituje vety zo svojej obľubenej knihy o Tibete. V čase pred protektorátom sa začinájú objavovať letáky nabádajúce na rôzne záujmové spolky pro nemecky orientované obyvateľstvo. Náš hrdina sa stretáva so svojim starým kamarátom, ktorý sa pridal k okupantom a o potrebe zachovania „čistej rasy“ presvedčí aj Kopfrkinkla. A tak tento vášnivy zberateľ gýčových predmetov a obrazov jedného dňa pod vplyvom určitej agónie a vyšinutej teórie o spasení duší svoju rodinu zachráni. Nemorálna a až absurdná „záchrana“ rodiny, ktorá je vyústením celého filmu je postavená na kontraste medzi schizofréniou a nevšednou patetickosťou hlavnej postavy. Téma akou je prenasledovanie židou sa v českom filme a v literatúre objavila veľa krát. Tak napríklad Radokova Daleká cesta ( 1949 ) s nefalšovanou heroickosťou a márnou snahou zachrániť život, Brynychov Transport z ráje ( 1962 ) o čakaní a neistote židov na transport do koncentračnéych táborov, Němcove surealistické Démanty Noci (1964 ), Kadnárov a Klosov Obchod na korze ( 1965 ) o priateľstve a tolerancii dvoch rozdielnych duší, no a posledne napr. Mináčov film Všetci moji blízky ( 1999 ), Prameň života, či. Herzov bizarný a sugestívne natočený ( podľa novely L. Fukse ) Spalovač mrtvol patrí medzi tie najlepšie. Herczov cit pre detail, statické a miestami až naturalistické zábery kamery S. Milotu dotvárajú jedinečnú atmosféru, do ktorej tvorcovia postavili príbeh muža, ktorý sa počas dvoch krátkych rokoch formuje v tyrana s naivnou ideológiou. Tyranstvo je zvyk, môže sa vyvinúť, aj sa vyvíja na chorobu. Krv a moc opájajú : rozvíja sa hrubosť, zvrhlosť, rozum a zmysly vnímajú napokon tie najnenormálnejšie javy ako čosi príjemné. (Dostojevskij-Zápisky s mŕtveho domu). Svoje hrôzy neospravedlňuje, práve naopak, v svojich bdelých víziach ( rozhovor s dalajlámovým poslom ako zlé alter ego ) sa uisťuje o správnosti a dôležitosti svojho poslania. Samotná eskalácia hrôzy a premeny Kopfrkinkla na „ nežného “ netvora je reálne desivá a plná kontrastov. S pátosom poňatý jemný čierny humor spalovača ( dáš si věneček nebo rakvičku? ) s naturalistickými zábermi surových vrážd (nie vraždy samotnej, tú nevidíme, ale jej príprava ).Prechod pôvodného obrazu do nového za pomoci statického detailu, ktorý sa postupne zväčuje do nového priestoru, protiklady ( komunita židov a zhýralá spoličnosť kasína plná nerestí ), scény vo verejnom dome za pomoci zrkadiel, nasnímané v duchu „ novej vlny “, miestosť s dušičkami zosnulých a iné sú plné invencie. Celkový obraz filmu dotvára aj výborné herecké obsadenie , na čele s neprekonatelným Rudolfom Hrušinským v úlohe pána Kopfrkinkla. Z ďalšich spomeniem Vlastu Chramastovu v úlohe mĺkvej a vzornej manželky, málo výrazná Jana Stehnová ako ich dcéra, Miloš Vognič plachý a subtílny synáčik a mnoho ďalších bizarných postáv, s ktorých hysterická manželská dvojica v podaní V Menšika a M. Myslíkovej sú akýmsi katalyzátorom zmien vo vyvoji hlavných postáv a príbehu k horšiemu. Tajomná žena ( pôvod z novely ), vo filme žena z 18. storočia je pre pána Kopfrkingla akási nočná mura, tríznivé svedomie v podobe mladej Lakmé, akási nemá výčitka nad svojimi činmi, ktoré mu v pamäti ostanú ešte veľmi dlhý čas. Aj keď na druhej strane je jeho viera založená na tom že co by nevykonal on vykonal by niekdo druhy, len malou útechou, s ktorou sa nedá stotožniť. “ Predčastná smrt je dobro jen tehdy, když človeka uštrí veľkého strádání!“, hovorí pán Koprfrkinkl a svoju teóriu si navždy osvojuje vo chvíli, keď opúšťa brány svojho krematória, hnaný s poverením tretej ríše zachrániť čo najviac židov pred mukami a týraním do oveľa vačších krematórií. Neuveriteľne smutná scéna Kopfrkinkla so svojim svedomím (mladá žena stojí v daždi a uprene pozerá Kopfrkinklovi do očí, ale v jeho očiach už nič pozitívne nie je vidieť ) demonštruje, že premena, návrat k ľudskej dôstojnosti, k pokániu býva celkom určite možný, ale spomenme si koľko krát sa v histórii dokázal uskutočniť. Záver filmu ostáva preto relatívne otvorený, aj keď je zrejmé, že nič na svete už nemôže zastaviť kroky ďalśieho šialenca, akoby sme chceli veriť, že návrat k primárnym hodnotám je ešte stále možný. Niekedy však možný nie je. () (menej) (viac)
Brrrr......... ještě teď mi leze mráz po zádech. Velmi sugestivní. A Rudolf Hrušínský je tu naprosto nepřekonatelný. ()
Nejlepší český film... ()
Naprosto dokonale umelecke dilo!!! ()
Reklama