Réžia:
Gabriele MainettiScenár:
Roberto MarchionniKamera:
Michele D'AttanasioHrajú:
Claudio Santamaria, Luca Marinelli, Ilenia Pastorelli, Maurizio Tesei, Francesco Formichetti, Antonia Truppo, Salvatore Esposito, Gianluca Di Gennaro (viac)Obsahy(1)
Enzo Ceccotti je zloděj, který žije v římském slumu Tor Bella Monaca. Jednoho dne skočí do Tiberu ve snaze uprchnout před policií a spadne do sudu s radioaktivním odpadem, který ho infikuje a obdaří nadlidskými schopnostmi v podobě neobyčejné síly a umění léčit. Postupně se z něj stává lidumil díky postižené dívce, která ho mylně považuje za japonského komiksového hrdinu Hiroshi Shibu, a pomalu se mění ze superzločince v superhrdinu, aby ji zachránil před psychopatickým gangsterem přezdívaným "Gipsy". (Cinemax)
(viac)Videá (4)
Recenzie (53)
Italský superhrdinský film? Ani bych neřekl. Tvůrci si vypůjčili pouze základní premisu hrdinských filmů. Tzn nějak se z loosera stal superhrdina a musí se s tím popasovat. A to je společně s dlouhou stopáží asi tak vše, co má tento film společné s americkými popkornáři. A oboje jsou také jediné slabiny, jinak velmi zdařilého dramatu o Enzovi, kterého láska vrátila mezi lidi. Kde Džigu jednoznačně boduje, je prostředí a postavy, které sledujeme. Civilní až špinavé pojetí, je v přímém rozporu s technickými fičurinkami, naleštěným brněním, vystajlovanými maskami a CGI hollywoodobordelem. Žádní vědci, inženýři, doktoři... . Ty "malé" sci-fi filmy jako Freaks, Upgrade, Spring a teď i Džigu, které stojí hlavně na autenticitě a tvůrci se opírají především o scénář, beru jako velké osvěžení, kterého je mi v té mainstreamoské smršti načančaných sci-fi, opravdu zapotřebí. ()
Italové se pokusili udělat tak trošku festivalový a low cost crossover Suburry a Deadpoola. Sledujeme příběh menšího kriminálníka z Římského podsvětí, který shodou mnoha náhod získá nadpřirozené schopnosti a s tím se mu trošku obrátí život a přijdou i očividná dilemata. Bohužel to dle mého názoru není moc dobře natočené, je to poměrně nezajímavé a hlavní postava není vůbec charizmatická. Nemohu s klidným srdcem doporučit. ()
Venkoncem se jedná o potrhlou hovadinu, která si však ve vyznění maže kdejakého márvela na focacciu. Mrtvý půl, nad kterým sliní kdejaký z nás, pubíků, co si chceme pěstit dojem, že jsme již dospělci a zvládáme náznaky nadhledu, se tady Dežožigimu dívá na paty, a to ještě z podhledu. Veselá slovní hříčka, n’est-ce pas‘? Ošklivá Pastorelli s kouzelným poprsím, ještě kouzelnější duševní výkolejkou a nejkouzelnější zraitelností se z hovádka, které by jeden zašlápl, aby už netrpělo, pozvolna stane slabinou citlivějšího kukera. A ano, jistý levicovější úhel podívané na životní štrapáce apeninských montérů mi samozřejmě zujal též. ()
Kamera, výprava, střih jsou skvělé, i herecké výkony ale málo platné, když není o co hrát. Navíc je to zbytečně dlouhé na tak jednoduchý a chvílemi předvídatelný příběh. Postavy mne také moc nebavily. A celé se to bere strašně vážně, přitom chvílemi jako by se to ale snažilo o jakýsi humor, černohumorný, ale ani to nefunguje a u těch Italů člověk neví, protože přílišná gestikulace a rychlá mluva jsou jim vlastní, takže těžko soudit, kdy je to možná krapet přehnané. ()
Pro mě objev Varů. Netradiční superhero movie s hrdinou, kterému nesejde na záchraně světa nýbrž na osobním obohacení. Dokud ovšem nepotká pološílenou fanynku japonských animáků s Jeeg robotem (mimochodem v Itálii na tom kdysi ujížděli všichni), která ho přesvědčí, že konat dobré skutky je lepší. Naprosto úžasně obsazený a zahraný záporák, připomínající svou šíleností Jokera Heatha Ledgera. ()
Reklama