Obsahy(1)
Ambiciózny medzinárodný filmársky projekt spojil pätnásť režisérov svetového formátu. Každý z nich nakrútil filmovú poviedku s jednotnou a voľne poňatou témou času. Vznikli tak dva celovečerné filmy ktoré nesú názvy Trúbka a Čelo. Segment Spikea Leeho sa s režisérovým príznačným politickým radikalizmom volá We Wuz Robbed (Okradli nás) a zachytáva udalosti prehry Al Gorea v amerických prezidentských voľbách s Georgeom Bushom. Werner Herzog nakrútil dokument o prírodnom národe v amazonskej džungli, ktorý od objavenia bielymi ľuďmi čelí vymretiu na civilizačné choroby. Jim Jarmush v štýlovo čistej poviedke zachytil desaťminútovú pauzu filmovej herečky počas náročného nakrúcania. Wim Wenders zobrazil halucinácie človeka pod vplyvom LSD. Claire Denisová zachytila dialóg francúzskeho filozofa a jeho študenta, v ktorom diskutujú o probléme inakosti. Jean-Luc Godard zostrihom svojich filmov opäť potvrdil sám sebe, že je najväčším filmovým režisérom všetkých čias. Jiří Menzel vyrobil z archívneho materiálu portrét herca Rudolfa Hrušinského od mladosti až po smrť. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (30)
Bernardo Bertolucci - 4*, Mike Figgis - 3*, Jiří Menzel - 3*, István Szabó - 3*, Claire Denis - 1*, Voker Schlondorff - 3*, Michael Radford - 5*, Jean-Luc Godard - 4* ()
Za tu ódu na Hrušínského. ()
B. Bertolucci **** (Bravurně zhuštěný příběh o odloučení od vlastní kultury a niterném návratu k ní po několika letech.) - - - M. Figgis * (Nepochopil jsem, neoslovilo mne to. Navíc trik s rozdělením obrazovky do několika okének jsem viděl již několikrát a v mnohem smysluplnějším zpracování.) - - - J. Menzel *** (Snad až příliš sentimentální a ty mlsné záběry na ženské prdelky si Menzel taky mohl odpustit. Přesto pohled na tvář Hrušínského jako mladíčka a jako starce je působivý velmi) - - - I. Szabó *** (Výročí svatby, opilý manžel, hádka, deset minut. A všechno je najednou úplně jinak... Zpracování je přes svojí funkčnost poněkud průhledné.) - - - C. Denis ***** (Dialog filozofa Jeana-Luca Nancyho a jeho studentky. Čas je všudypřítomný stejně jako prostor a být cizincem neznamená nebýt v sounáležitosti. Ten moment, těch deset minut je ona vzdálenost, která nás odděluje.) - - - V. Schlöndorff ***** (Vznešený text sv. Augustina z jeho Vyznání režisér ironicky konfrontuje s přízemností lidí v kempu. Ano, ano i Augustin může být otravný hmyz...) - - - M. Radford **** (Můj bože, kéž by Radford natočil takovouto celovečerní sci-fi! Skutečně hypnotické krasosmutnění...) - - - J.-L. Godard ***** (Posledních deset minut z konce časů. Intelektuálních, melancholických...) ()
Je to čtrnáct let, co jsem viděl první díl (The Trumpet). Bylo to jedno z mých prvních DVD vůbec (snad z časopisu?), od tamních režisérů jsem snad do té doby neviděl nic a o části jsem nikdy předtím neslyšel. The Cello jsem zaregistroval v Menzelově filmografii už před časem, ale nikdy jsem se k němu nedostal, nebyl důvod. Ten se nakonec našel - Menzel zemřel, tak se sluší jeho filmografii dorazit. Tentokrát mi alespoň s jednou výjimkou všechna jména něco říkají a s jednou výjimkou (odlišnou) jsem od těchto tvůrců už něco viděl (někdy i víc) Bertolucci -6/10 Figgis - 7/10 Menzel - 5/10, na druhé straně jako prostřih Hrušínského kariérou... Szabó - 5/10 Danes - 4/10 (žvanení o ničem, mizerné titulky) Schlöndorff - 8/10. Nejlepší povídka, skvělá kamera Radford - 7/10 Godard - 6/10 se zaťatými zuby. Střihák stejně jako Menzelův, ale na úplně jiné úrovni. Nikdy víc. A že se těch povídkových snímků tohoto typu vyrojilo - Chacun son cinéma, Lumière et compagnie, 11'09''01 ... ()
První půlku jsem neviděl, ale druhá je velmi nevyrovnaná. Nejvíce mě zaujal Radford s citlivou sci-fi povídkou o čase a cestování vesmírem. Naopak Figgis dodal další téměř nekoukatelný experiment a Denis natočila černobílou sociologickou přednášku o cizincích. Obě jmenované měly s časem společné jen to, že nás o něj okradly. ()
1) Bernardo Betrolucci (3*) I tenhle díl Dalších deseti minut začal příspěvkem, který mě sice zaujal, ale bez silnějších dojmů. Černobílá povídka během krátké doby několikrát vystřídá atmosféru, styl hudby i oblečení hlavních hrdinů a pokud jsem jí dobře pochopil, ukazuje protiklad reality a ve stejném čase odehrávajících se představ několikrát náhodně potkavšího se páru. 2) Mike Figgis (4*) Netuším, nakolik bych zvládl sledovat takhle experimentální film v celovečerním formátu, ale tahle režisérova nápaditá hra s možnostmi filmového obrazu a motivem času prostřednictvím čtyř kamer/obrazovek se záběry na dění probíhající v té samé době (a postupně se v jistých bodech vzájemně prolínajících) mě tu totálně přikovala na celých 10 minut! Není to sice nic víc než experiment, ale ve své podstatě na mě včetně napětí ohledně vývoje či spojení situací a ukončení fungoval. 3) Jiří Menzel (5*) Československý zástupce v téhle mezinárodní antalogii si sice vystačil se záběry svých starších i dalších čs. filmů s Rudolfem Hrušínským, ale vytvořil z nich nádherný krátký snímek s jedinečnou poetickou atmosférou v myšlence plynutí času, vzdávající ke všemu hold jednomu z našich největších herců všech dob. Dojalo. 4) István Szabó (5*) Musím říct, že až díky komentáři od honajze2 jsem si uvědomil, že celý krátký film byl natočen na jediný záběr(!), což jsem v tom pohlcení a pocitově zdrcujícím zachycení manželského páru na pokraji vztahové katastrofy v existencálním vypjatí vůbec nestačil zachytit. Silná atmosféra a excelentní katarze na malém prostoru. 5) Claire Denisová (4*) To by nebyla Denisová, aby neměla ve svém filmu černocha! :o) Ty velké detailní záběry na jeho obličej ve chvílích, kdy se ocitává v chodbičce mimo dění, jsem sice nepobral, ale překvapivě se mi tahle povídka pojatá jako filozofický dialog o životních zkušenostech mezi profesorem a studentkou jinak líbila a to především díky jedinečné atmosféře, jakou jízda vlakem krajinou v pozadí tohoto rozhovoru vytváří. 6) Volker Schlöndorff (3*) Nevšední dynamická ruční kamera (nikoliv rozklepaná!) prochází prostředím kolem jakési venkovské párty a zabírá úplně vše možné od leknínového jezera až po bizár v podobě odhozené plechovky na trávníku a v pozadí k tomu buď hraje (občas) undergroundová hudba nebo (častěji) zní voice-overy s filozofickými úvahy o čase. Hodně zvláštní příspěvek s filmovou esejí, kde se neumím rozhodnout, zda se mi to líbilo nebo nikoliv. Určitě ale spíše upoutalo, než nikoliv. 7) Michael Radford (4*) Uhrančivých 10 minut v podobě komorní sci-fi z budoucnosti s krásně vyladěnými záběry a vrcholnou scénou dialogu se starým mužem (otcem hlavního hrdiny?), pamatujícím ještě na úplně jiný život. 8) Jean-Luc Godard (2*) Tohle jsem nepobral... Poslední příspěvek mi dosavadní skvělý dojem dost pokazil. Zatímco Figgis tu skutečně experimentoval s možnostmi filmového média i obrazu a Menzel vytvořil funkční sestřih s osobitou atmosférou, myšlenkou a mini příběhem, Godard zde nevytvořil dle mého názoru nic jiného, než totální slátaninu s nahodilým spojením bílých nápisů na černém pozadí a různých filmových útržků různého obsahu a kvality, které dohromady nedávají žádný smysl. Jednu hvězdičku mu uděluji alespoň za hudbu a ten záběr na tančící bílé plátno, druhou za atmosféru, jinak mi Godard jen potvrdil, že jeho novější tvorba je pro mě vesměs nekoukatelná. SHRNUTÍ: Když pominu Godarda, jehož výstřelek s mrknutím obou očí mohu brát jenom jako prodloužený závěr celého souboru, mohu být spokojen s celou antologií. První díl mi trochu pokazili Jarmusch a Lee, ale zase obsahoval pro mě úplně nejlepší příspěvek od Wima Wenderse a také v něm převažovali spíše ty skvělé kousky. Druhý díl má v sobě úplně nejslabší článek (Godard), ale oproti předchozímu, kde spojení různorodých povídek dohromady často neladilo (zařazení politického dokumentu po akční road movie) a dlouhé předěly mezi povídkami jsem většinou posouval, tady ve druhém dílu se podařilo vytvořit naopak dramaturgicky citlivější soubor, kde jsem se rád nechával unášet i tou pomalou atmosférou předělů. Nakonec jsem se celou antologii rozhodl ohodnotit jako celek (v případě obou dílů) 4 hvězdičkami. //...a jak by vypadala moje režisérská sestava pro případný třetí díl Dalších deseti minut? Abbas Kiarostami, Claude Lelouch, Jean-Pierre Mocky, William Friedkin, Wes Anderson, Jan Švankmajer, Michael Haneke, Mathieu Kassovitz. (...dobrá, kdyby to vznikalo až dnes, tedy po 20ti letech, již zesnulého Kiarostamiho by mohl nahradit symbolicky Jafar Panahi a Mockyho pak Bertrand Blier. :o)) [75%] () (menej) (viac)
The Cello je pokračovaním veľmi zaujímavého experimentu The Trumpet. Jediné, čo sa v porovnaní s prvou časťou zmenilo sú režisérske osobnosti a v intermezzách medzi jednotlivými poviedkami hrá namiesto trúbky cello. Vizuál, téma:„ČAS“ a formát ostal zachovaný. Hodnotiť celý projekt ako celok je veľmi ťažké, zvlášť The Cello mi príde viac kvalitatívne nevyrovnané. Bernardo Bertollucci /****/ natočil čiernobiely príbeh indicko-talianskej famílie v určitých fázach života, Mike Figgis /*/ zaexperimentoval, ale mne sa ten jeho experiment s rozdelením obrazovky na štyri časti páčil tak minútu, potom to bolo nepozerateľné a otravné, Jiří Menzel /****/ natočil veľmi peknú nostalgickú poviedku o tom, že všetci sme len moment v čase a zároveň vzdal hold Rudolfovi Hrušínskemu, István Szabó /***/ sa zameral na to, aké životné zmeny sa môžu udiať behom 10 minút, Claire Denis /odpad/ natočila intelektuálsky žvást, ktorému som neporozumel (a ani som nechcel) a so zadanou témou to malo pramálo spoločné, Volker Schlondorff /**/ sa pohral so slovíčkami minulosť, prítomnosť a budúcnosť po textovej stránke vzniklo celkom zaujímavé filozofické zamyslenie. Ale čo sakra malo znamenať to, že nasnímal pri tom nejakých ľudí na pikniku som celkom nepochopil a absolútne mi to nesedelo do hovoreného textu. Ešte musím vyzdvihnúť výbornú „plíživú“ kameru! Michael Radford /****/ cestoval v čase a jeho sci-fi poviedka je výborná a Jean-Luc Goddard /****/ pretavil do obrazovaj podoby číru melanchóliu. Len sa zavrieť do márnice a po pozretí jeho poviedky tam rovno umrieť:) Celkovo to vidím na 3,5*/5 a určite každému vrele dvojdielnu sériu Ten Minutes Older odporúčam a dúfam že takýchto zaujímavých projektov sa vyskytne v budúcnosti ešte pár! ()
Až na několik světlejších výjimek celkové zklamání. Většina příběhů velice rozvleklých, bez pointy a špetky humoru. - Autoři se "rozjížděli" tempem celovečeráku, který ale každých 10 minut končil. Škoda.Za slédnutí stály: Bertolucci a Rafford. ()
Nevěřil jsem, že po tak zdařilém projektu jakým byl Ten Minutes Older: The Trumpet může přijít takové zklamání. Figgis mě během svých deseti minut a čtyř záběrů najednou málem unudil k smrti. Menzel pro jistotu nenatočil nic a Claire Denis dokázala, že v této společnosti nemá co dělat. Schlöndorff použil slovo "time" tolikrát, že jsem ztratil přehled o čem to je...jo o čase, no už bylo na čase, aby přišla nějaká povedená věc a tím je nejlepších 10 sci-fi minut v podání Radforda. Dále stojí za zmínku snad jen snaha legendárních režisérů Bertolucciho a Godarda. ()
Hodnotím pouze náš český projekt od pana Menzela o našem geniálním herci panu Hrušínskému. Dokonalé, báječné,smekám před oběma. ()
Podobně jako u "jedničky" bych to viděl na tři a půl. Nejlepší příspěvek je bohužel hned ten první (Bertolucci), Menzel natočil příjemný pomníček R. Hrušínskému (ale funguje to asi hlavně na čechy), filmy Claire Denis a M. Figgise se nedají "ukoukat", Szabó je průměr, Radford nuda, Schlöndorffův film je zábavný (jediný, kdo to téma nebere tak smrtelně vážně) a Godard je prostě Godard. ()
Takze po Rencovych Rebeloch z roku 2001 prisiel aj Menzel /spolu s dalsimi znamymi rezisermi/ s muzikalom. A hoci nemam rad muzikaly, tento sa vynimorcne podaril. Za odu na Hrusinskeho dam 67 % ()
Po první antologii, která je snad nejlepší filmovou antologií vůbec a kazí ji jenom Spike Lee, přichází druhá, která je výrazně, a to o dost, horší. Tentokrát jsem znal i všechny přispívající režiséry a i když ne od každého jsem něco viděl, aspoň jsem věděl, že vůbec existují. Jenže tahle osmička režisérů prostě nedokázala předvést to, co ta minulá. HODNOCENÍ JEDNOTLIVÝCH POVÍDEK: Bernardo Bertolucci - Od Bertolucciho jsem nikdy nic neviděl a zde mě svým segmentem zrovna nezaujal. I když to dobře vypadá a má to zajímavý příběh, celkový dojem vidím tak na průměr. (3*) Mike Figgis - Hm, tak jsme si zaexperimentovali, film rozdělili na čtyři obrazovky a kromě toho experimentu to ani nic neříká a zvolená forma prostě nevydrží bavit celých 10 minut. Jednoznačně nejhorší povídka z celé druhé antologie (1*) Jiří Menzel - Tady se koná opak - zatímco Figgis u mě dopadl nejhůř, Menzel dopadl nejlíp. Jeho segment je nostalgickým ohledem za vlastním životem (zde Rudolfa Hrušínského a jeho rolí), který je perfektně souvisle sestříhaný z filmů, ve kterých Hrušínský hrál a do toho je přidaná klavírní hudba, která sice někomu může lézt na nervy (mě teda ne, ale určitě by se někdo našel), ale zároveň jenom neskutečně umocňuje celou tu zvláštně nostalgickou atmosféru. Perfektní, a to neříkám kvůli tomu, že bych byl nějaký velký obdivovatel Menzela, i když si ho vážím. Celkem smutné, když si vezmu, že nejlepší povídka téhle antologie je jenom sestřihem záběrů z několika filmů. (5*) István Szabó - Szabó natočil povídku o tom, co vše se může odehrát během deseti minut - něco jako Kaurismäki v první antologii, až na to, že Szabó to natočil na jeden záběr. Výsledek je nanejvýš průměrný a ani ne zrovna zajímavý. (3*) Claire Denis - Denis zase dopadla kontroverzně (stačí si přečíst komentáře zde), a to její příspěvek ani moc kontroverzní není. Filozof a studentka se ve vlaku baví o cizincích. Chvíli je to zajímavé, chvíli ne, teda to, o čem se baví. Souhlasil bych jak s čím, ale ta cesta vlakem, je nasnímaná neskutečně podmanivě. Já vím, že to zde není hlavní, ale hlavně díky tomu se z toho nestala žádná nuda a těch 10 minut jsem si zvláštním způsobem užil. (3*) Volker Schlöndorff - Komár Svatý Augustín létá nad nějakým piknikem, mluví o minulosti, přítomnosti a budoucnosti (btw, tady je tak strašně často použito slovo "time", že by z toho šla udělat nějaká chlastací hra) a zajímavá na tom je jenom ta kamera, jinak nic. Jako jo, v angličtině nejsem tak zdatný, tak mi nějaká hloubka toho asi unikla, ale i tak, nezaujalo. (2*) Michael Radford - Druhá nejlepší povídka, která je tentokrát laděná do sci-fi a i když je celkem odhadnutelná, zaujme nejen ztvárněním budoucnosti, ale i citlivým příběhem, kamerou a skvělou hudbou. Přesto můj dojem na 5* není, avšak pevně věřím tomu, že kdyby tohle zfilmoval Wenders, bylo by to na 5* okamžitě. (4*) Jean-Luc Godard - Godard klasika, akorát tohle má melancholickou atmosféru. Obecně tahle povídka je celá o konci světa a s tím souvisejícím koncem všeho možného, lásky, filmu, atd. (3*) Celkově mě tahle antologie poněkud zklamala, ale ono je to taky tím, že zde nebylo tolik talentovaných režisérů, jako v jedničce. Každopádně, kdyby bylo Dalších deset minut III., rozhodně bych proti nebyl a moje ideální osmička režisérů by vypadala takhle - Greenaway, Svěrák, Tsai, Rohrwacher, Noé, Puiu, Sláma, Benning. 3* () (menej) (viac)
Menzel,Radford : vynikajuce, Szabo,Schlöndorff: takmer velmi dobre, Figgis: experimentalna slabota, Bertollucci: nic moc, ostatok v pohode ()
Bertolucci - *** predvídatelné. Figgis - ****dobré, inovatívne. Denis - ***** najinteligentnejšia poviedka, niet divu že sa nikomu nepáčila:) Menzel - sračka. Szabó - *** dobrý nápad, zlé spracovanie. Schlondorff - **** vtipné, inteligentné, nečakané. Radford *** Nuda, pekne spracované. Godard ***** Absolútny masaker, uhraničivé, sugestívne, znovupozeratelné. ()
Vôbec som nepochopil, o čo tam malo tým minifilmom ísť. Film som si pozrel len kvôli Craigovi, ktorý sa objaví na konci. Lenže kým by som sa k nemu dostal, tak by som asi prespal cely film, tak som si to musel pretočiť až na koniec. Ale tak za toho Craiga ten risk, že zaspím, stál. ()
Pro Čechy úžasný portrét Rudolfa Hrušínského, prolínání jeho tváří v působení věků je nádherné! ()
vynikajúci film. dostal ma radford, menzel a samozrejme godard. ()
Histoire d'eaux- *** About Time 2- odpad! Čtyři obrazovky, spousta klapavého běhání a nesouvislé žblebty (nejen) o Churchillovi. One Moment- ** Být to video na YouTube, dám palec nahoru. Od filmového kraťasu ale čekám něco jiného. Ten Minutes After- *** Vers Nancy- ** The Enlightenment- **** Addicted to the Stars- *** Dans le noir du temps- * ()
...za Godarda ()
Reklama