VOD (1)
Epizódy(9)
-
Kapitola první: Klub Hellfire (S04E01)
-
Kapitola druhá: Vecnova kletba (S04E02)
-
Kapitola třetí: Monstrum a superhrdina (S04E03)
-
Kapitola čtvrtá: Drahý Billy (S04E04)
-
Kapitola pátá: Projekt Nina (S04E05)
-
Kapitola šestá: Do hloubky (S04E06)
-
Kapitola sedmá: Masakr v laboratoři (S04E07)
-
Kapitola osmá: Tatínek (S04E08)
-
Kapitola devátá: Hon na Vecnu (S04E09)
Obsahy(1)
Těsně před jarními prázdninami se do Hawkinsu vrací temnota. Čeká nás nová porce hrůz, děsivých vzpomínek a taky úplně nové nebezpečí, ze kterého tuhne krev v žilách. (Netflix)
Recenzie (299)
Prvních sedm dílů neskutečná jízda a zábava. Poslední dva díly patos a ve výsledku trpká pachuť na jazyku. ()
Na to, jak to tady je hodnoceno, mám docela dost těch ale, které mě u této série trápí. Tím pozitivním je určitě Kate Bush a její teď už nesmrtelný song, který bortí hitparády po celém světě. Opět po 35 letech. Negativum pak vnímám hlavně v ruské lince, která mi přišla úplně zbytečná a pak i v atmosféře, ze které už není cítit ta dětská naivita, pro kterou jsem měl Stranger Things tak rád. Navíc ta délka těch epizod...tu si tvůrci také mohli odpustit. Poslední dvouapůlhodinová epizoda nastavovala kaši tak, že když by byla o hodinu kratší, vůbec nic by se nestalo. ()
Mohlo to bejt dobrý, kdyby to nebylo. Těžko už říct, kdo je cílovka - na děti moc údů v nepřirozené poloze, na puberťáky moc cringe, na dospělé moc demence. Nevim, dál. ()
Největší fenomén Netflixu i současné doby, který zažívá obdobný hype jako Game of Thrones či Hra na Oliheň je opět parádní retro hororovou podívanou, které se vyloženě něco vytýká velmi těžko. Bratři Dufferové jsou šikovní a Stranger Things se už teď řadí mezi nejlépe hodnocené hororové seriály vůbec. 4. série přinesla zajímavého záporáka Vecna - chválím nepříjemný vzhled i originální způsob zabíjení ( lámání kostí ve vzduchu působilo parádně) a líbil se mi i jeho background a plán. Z nových postav zaujme Eddie, který potěší fanoušky Metalové muziky a Jason, který si zahrál lidského teen záporáka. Rozhodně zaujme rozdělení děje do několik linek ( podobně to bylo i v GOT), kde některé jsou méně zajímavé ( Winona Ryder mě moc nebaví a Will i Mike až na emotivní scénu v autě, měli také slabší příběhovou linii), ovšem linie s EL je opět perfektní a konečně získává zpátky schopnosti ( to mi vadilo na předešlé sérii) a nejlepší je bez debat linka s Hooperem - Kamčatka, Aljaška, demogorgon. dialogy, akce, strhující atmosféra- tam bylo naprosto vše v hojné míře. Na Stranger Things mě baví velký rozpočet a spousta odkazů na starší horory, fakt, že se celá série nese v duchu Noční můry z Elm Street je toho vzorným příkladem a o nádechu Lovecrafta ani nemluvím. Uvidíme, jak si tvůrci poradí s finální 5.sérii, ale vše je v dobrých rukou a věřím, že dostanem důstojné zakončení další velké éry. 8.5/10. ()
Ďakujeme, odíďte. Avathar to povedal najlepšie: už ma to proste nebaví. Nové postavy slabé (OK, s výnimkou pizza majstra) a polovica starých (hovorím o deckách) rozhodne nevyzerá na svoj seriálový vek (vrcholom je Caleb McLaughlin, ktorý v porovnaní s rovesníkmi vyzerá ako zrelý tridsiatnik, ktorý si po šichte ide dať do baru dve točené a furt ho otravuje mladší bráško so svojou partou, aby im dal prachy na cukrovú vatu). Polovica z nich je pre dej krajne zbytočná, sú tu proste len preto, lebo boli aj v predchádzajúcich sériách a väčšinou iba postávajú v zábere, v lepšom prípade majú raz za tri epizódy jednu hlášku. Sovietska linka ma nudila už v trojke, tu je ešte horšia. Zbožňujem Nočnú moru z Elm Street (okrem toho sa tu vykráda Mlčanie jahniat a všeličo ďalšie, pravdupovediac ale nemám chuť všetko vymenúvať), ale toto je fakt lacná vykrádačka (dotiahnutá do zvrhlej pseudokonalosti šťavnatým cameom Roberta Englunda). Najviac je strata (akejkoľvek) sebareflexie badať zo šialených minutáží. Niektoré diely majú ďaleko nad jednu hodinu a finálny skoro dve a pol hodiny, to je fakt mimo. Ak by boli scenáre kvalitné, samozrejme by to nevadilo. Ale je to len monotónna hovadina. A to som fanúšik prvých dvoch sérií. Trocha to zachraňuje soundtrack, Dustin a popkultúrne hlášky (Policajná akadémia 3!). Prvé dve série sú u mňa za 4*, tretia za 3*, ale toto fakt nie je ani na tri. Aby som 9 dielov (!!!) čakal, kým sa naplno prejaví Jedenástka (a ani potom to nie je žiadny zázrak), tak kvôli tomu Stranger Things skutočne nepozerám. ()
He's not going to stop. Ever. Not until he's taken everything. And everyone. Zážitok na celý život, ktorý ani nemá zmysel nejako obšírnejšie komentovať. Všetko tu v rámci emócií funguje epicky a Dufferovci si už istotne zaistili to, že na nich svet nikdy nezabudne. To, ako do seba všetko od prvej po túto sériu excelentne zapadá, je dychberúce. ()
Absolutní dno. Nic nedává smysl. Všechny mé oblíbené postavy jsou zmršené. --- Okej, tak už jsem se trochu uklidnila, ale pořád jsem silně zklamaná. Seriál pokračuje na sestupné úrovni, která začala tím, jak se ve dvojce Hopper začal chovat jako nesmyslný fracek s emoční inteligencí třináctiletého adolescenta. Nicméně si nechci příliš stěžovat na autorské volby ohledně postav a směřování děje (ačkoliv tam návaznost na předchozí chování postav fakt pokulhává, kde to jenom jde), protože to je koneckonců subjektivní až na půdu, ale spíš si budu stěžovat na dílo jako takové z hlediska toho, jak bylo vyrobeno. Nevěřím, že to vůbec říkám, ale trocha toho producentského tlaku a dohledu by v tomhle případě výsledku určitě jen prospěla. Nevyčítám čtvrté řadě, že je "moc dlouhá", ale rozhodně jí budu donekonečna vyčítat, že to je "zbytečně dlouhá". Všechny epizody mají mnoho momentů, které měly skončit na podlaze střižny a maximálně mohly sloužit jako bonusové záběry pro speciální bluray edice pro fanatické fanoušky. A ten bordel, kterým byly poslední dvě epizody, by podle mě mohl chybět úplně a zas tak moc by se toho jako výchozí pozice pro další sérii nezměnilo. Určitě v tom hraje roli to, že Henry z masa a kostí, jehož každé pohnutí svalu v obličeji něco vyjadřuje, je mnohem děsivější a působivější než pod hromadami silikonu uvězněný, omezeně se pohybující Vecna. Utápění se v emocionálních rozhovorech a romantických vztahových propletencích v mých očích znamená jen jediné, a totiž že bratři vůbec netuší, proč byla ta první řada tak dobrá, a kontinuálně se vydávají prozkoumávat ty aspekty, díky kterým zapadají mezi ostatní masu televizní tvorby, místo těch, které Stranger Things z počátku dělaly výjimečnými. (29.7.2022) ()
Obvyklý problém pokračování, kdy hercům stoupne úspěch do hlavy -- je jich tam příliš a všichni chtějí dostat co nejvíce prostoru, takže ho dostanou stůj co stůj k velké škodě celku. Jelikož by s takovým ansámblem bylo těžko udělat funkční zápletku na tolik dílů, vše se dějově a prostorově rozseká na spoustu linek... Tak. OK, i tak by s tím šlo celkem obstojně naložit, ale skřípou nyvé a tklivé banality v hloubavých rozhovorech myšlené úplně vážně. Furt mne to ještě spíš bavilo než otravovalo, ale fňukna Will byl daleko za hranou myslitelného + nebýt povedených nových postav, bylo by to přehrávání o ničem. Světlé výjimky plus minus Max, Steve, Dustin, Hopper. ()
Ačkoli vypadala čtvrtá série zpočátku tak nadějně, nakonec však přichází pouze zklamání. Tvůrci se křečovitě drží všech klíčových postav, jejichž plot armor hraničí s nesmrtelností. Přestože se neustále dostávají do zcela bezvýchodných situací, na konci se stejnak odehraje dojemný pohádkový happy end. Již mne nebaví sledovat jak se to s každou další sérií celé opakuje znovu a pořád dokola. Nejen že výsledek je již dávno spíše kýčovitou pohádkou nežli hororem, ale celé to začíná být zdlouhavé a dosti předvídatelné. Nehodlám již ztrácet čas s tím, jak to celé dopadne i po páté, takže se seriálem v tomto bodě končím. Abych jen nekritizoval: To hlavní a pravděpodobně i jediné, co mohu pochválit, je fascinující zrod a odhalení tajemného záporáka, Jedničky. PS: Na to, jak to poslední epizody pokazily, nechávám hodnocení stále poměrně vysoké, takže to vlastně stále není až tak špatné, ale začíná to být docela hloupé, nudné a v některých bodech dokonce rozčilující. ()
Dufferovci odhalují historii, vysvětlují a objasňují, šokují i udivují. Čtvrtá řada se přes šikanu rituální sérii vražd dostává ke grandióznímu finále, které propojuje všechny rozjeté linie s neskutečnou koncovkou, která nechává dveře naplno rozkopnuté dalšímu dobrodružství. Překvapil mě počet mrtvol, děsivých zranění a psychické duely jsou zvládnuté na jedničku. Perfektní hudební doprovod doplňují osmdesatkové pecky, kde je špičkou ledovce Master of Puppets. PS: Navíc je tu spousta drobností ať jde o Conanův meč, Kingův Talisman nebo různé plakáty a série konečně dohnala můj rok výroby 1986! ()
3 roky čekání se nakonec proměnily v notně roztahanou, stopáží přestřelenou, leč stále zábavnou podívanou, které notně spadne řetěz někde v půlce a já si dával delší a delší pauzy ve sledování a ještě navíc obecně nemám rád bingewatching. Takže i když Netflix řadu roztáhl na měsíc, já si to natáhl na dva a měl jsem co dělat, abych se vyhnul alespoň těm nejzásadnějším spoilerům. Naštěstí to na konci nabralo grády a poslední 2,5 hodinový(!!!) díl byl plný emocí, napětí a příslibů do závěrečné série, na kterou už snad kvůli covidu nebudem muset čekat další tři roky, ale jen dva. ()
Tak je to teda viac menej isté, "Stranger Things" je napriek tým sračkám, pomocou ktorých vymývajú terajšej dementnej mládeži hlavy, proste seriálovým fenoménom, ktorý človek nedokáže nič iné, ako len stolerovať .. ()
Jak to dělají, nevím, ale každá nová řada Stranger Things byla zatím tou nejlepší řadou... A čtvrtá není výjimkou. Bylo úžasné sledovat, jak Dufferovi nejen vysvětlovali, ale také vysvětlili, co se dalo, jak to působilo promyšleně (zajímalo by mě, jestli to tak měli plánovali od začátku, nebo ne, každopádně smekám) a jak to nebylo ani trochu překombinované nebo křečovité. Ale hlavně byla radost sledovat postavy. Všechny! Staré, nové, kladné, záporné... Bez rozdílu byli všichni skvělí a nikdo ani trochu otravný. Rozdělení do týmů se ukázalo jako výborný nápad, hrdinové se i díky tomu dostávali do neokoukaných situací (jak je vlastně možné, že seriál při těch metrácích nápadů ještě nevykrádá sám sebe, ale pořád přichází s něčím novým), když mě měli pobavit, pobavili mě, když jsem se o ně měl bát, tak to si pište, že jsem se bál. Těžko si představit, kam dál může zajít pátá (a věřím, že poslední) řada, ale rád se tam vydám taky. ()
Nechcelo sa mi povodne do toho…dlhocizne casti vsak postupne odkryvaju a vysvetluju pribeh, ktory vygraduje v grandioznom “season finale”… ()
ZAČÁTEK KONCE. Přesně takhle by se dal popsat velkolepý comeback Podivnějších věcí, vlajkové lodi streamovacího gigantu Netflix, na který fandové čekali celý 3 roky. A to čekání se setsakra vyplatilo. Jestli se tak najdou tací, kteří remcaj, že to už nejsou ty starý dobrý Stranger Things, tak jste nejspíš neviděli předchozí tři řady a ignorovali to, co již od počátku bratři Dufferové avizovali - že každá série bude větší, větší a větší. A přestože je čtvrtá řada skutečně monumentální událostí a kolosální vysokorozpočtovej kotel, jde zároveň o perfektní návrat ke kořenům, který zcela nejpatrněji čerpá z tvůrčího rukopisu Stephena Kinga...... Stranger Things byly vždy o postavách, o jejich radostech a strastech, dilematech, traumatech, a vnitřních démonech, díky čemuž s nimi dokázal divák vždy soucítit a ztotožnit se s nimi, zatímco ona mysteriózní omáčka okolo byla jen druhořadý katalyzátor děje. Jenže tentokrát je to právě naopak a paradoxně to vůbec není ke škodě. Samozřejmě, jednotlivým protagonistům je jako vždy věnována náležitá péče, character development je i zde neodmyslitelným elementem – akorát nyní má stěžejní prim příběh, a divák si tak může užít jak výletovou exkurzi do Upside Down, tak důmyslnou šachovou hru, při níž tvůrci odhalí takřka všechny triky, fígle, a na stůl vyloží všechny karty, ne-li rovnou všechna esa z rukávu. Dufferovci se totiž doslova posrali v kině, a mně se nejspíš při sledování odjebal dekel...... Stranger Things už prostě nejsou jen obyčejnej seriál nebo nadstandard quality TV – tohle je prvotřídní televizní blockbuster se vším všudy/13 hodinová intenzivní žánrová nirvána na půdorysu devíti epizod které se mohou pyšnit až celovečerní stopáží. V čem mě Stranger Things prostě nikdy nepřestanou udivovat je ten jedinečnej talent, s jakým Duffer bros. dokážou perfektně vybalancovat famózní formální stylizaci, hororové prvky, autentickou 80's retro feel-good atmošku a všechny melodramatický zápletky i podzápletky zabývající se vztahy mezi postavami. Zkrátka, Stranger Things jsou jeden velkej zlatej důl, z něhož bratři Dufferové zkrátka vytěžili absolutní maximum. Divák může očekávat mnohé, ale dostane mnohem, mnohem víc. Fakt nemám šajna, co je na 4. sérii lepší: jestli účesy postav, dobovej soundtrack, příběhový podzápletky, ten třeskutě zábavnej specifickej humor kterej prostě žeru, anebo Jakub Skokan mluvící rusky. Zamiloval jsem si každou tvůrčí intenci, každou nuanci, aspekt, element či sebemenší detail. Navíc vzhledem k tomu, že z hlediska fikce jde o hodně komplexní mnohovrstevnatou mozaiku, která spojuje tolik nesčetnýho množství postav, motivů, zápletek a podzápletek, je až nemožný, že se Dufferovcům podařilo celý tenhle žánrový spektákl, který nejen v rámci televizní tvorby nemá sebemenší obdoby, tak ambiciózně ukočírovat. Na účet Netflixu si ještě připište tuctový formální zpracování a poctivý řemeslo - zejména kamerový jízdy a otočky jak od Benoîta Debieho nemaj chybu a jsou neodolatelnou třešničkou na dortu - a máte zaděláno na jeden z nejkvalitnějších seriálových eventů za poslední roky. Mám však s tím jen jeden zásadní problém: byť fragmentace fabule na čtyři dějový linie je takřka bezchybná, zachovává vše konzistentní a plně koherentní, upgraduje neobyčejnou komplexnost a poutavost celého příběhu, tak linka, v níž jsou protagonisté Will, Mike, Jonathan a Argyle má žalostně málo prostoru a je až trestuhodně upozaděna...... Jinak ale nemám nic co bych dodal či vytknul, protože za tuhle velkolepou podívanou by se nestyděl ani Štefan Špilberg - především pak závěrečný tři epizody jsou totální randál, nemilosrdná nervydrásající vydíračka, ždímák slz a hotovej gejzír emocí. Indiánský stoner Argyle je moje nová crush, no a Eddie je hrdina. Jen bych možná ještě podotknul, že ačkoliv je Millie Bobby Brown jeden z největších hereckých talentů svý generace (její introspektivní linka o sebepoznání je za mě jeden z vrcholů), tak zatímco 3. řadu si pro mě ukradl Dacre Montgomery v roli Billyho, tak řadu čtvrtou si zcela bezkonkurenčně ukradla Sadie Sink v roli Billyho sestry, Max – už jen za tuhle dechberoucí scénu, která zbořila žebříčky hitparád, není o čem (v tý zrzce už odjakživa přeci jen něco bylo). Ne, Podivnější věci ještě nikdy nebyly v tak skvělý kondici. Třetí série je však stále nepřekonaná srdcovka........ [VERDIKT: nezapomenutelný eskapistický zážitek; 9,5 demo-netopýrů z 10] () (menej) (viac)
Seriál Stranger Things se již během svého původního uvedení v roce 2016 stal zaslouženě globálním fenoménem. Bratři Matt a Ross Dufferovi vytvořili dílo, které skládá poctu 80. létům, inspirovali se u tvorby Stephena Kinga, H. P. Lovecrafta, Stevena Spielberga nebo Wese Cravena a především udělali skvělý krok v tom, že atmosféra seriálu dospívá stejně jako dospívají mladiství protagonisté seriálu. Jde o jeden ze zářných příkladů originální tvorby, který dokáže obhájit existenci Netflixu a jednu z těch malá záležitostí, kvůli které ještě většina nad Netflixem úplně nezlomila hůl. A rozhodně k tomu není důvod ani po 4. sérii, která v součtu patří dost možná mezi tu nejpovedenější sérii a především je příkladem toho, že i seriál může být velkolepou událostí. V jistém ohledu do jisté míry 4. série Stranger Things tak trochu přepisuje dějiny seriálové tvorby. Do velké míry by se dalo u 4. série Stranger Things jet tak trochu přes kopírák a chválit na ní přesně to, co bylo naprosto fenomenální i u předchozích 3. sérii. Vynikajícím způsobem napsané postavy, které jsou ještě lepší díky skvělým hereckým výkonům. Fenomenální soundtrack dvojice Kyle Dixon/Michael Stein. Bravurní hororová atmosféra, skvělé tvůrčí uchopení, bravurní vizuál, skvěle scenáristické vedení napříč všemi 9 epizodami a především v jádru opět senzační pocta vůči osmdesátkám. Jenomže platí, že 4. série je o poznání dospělejší a temnější, je to poznat především i skrze výraznou inspiraci jedním kultovním snímkem z 80. let, se kterým je spojené i jedno bravurní cameo - Noční můra v Elm Street. Už delší dobu bylo známo, že se ve 4. sérii objeví i herec Robert Englund, který je světu znám především jako první (a pro mnohé dodnes jediný pravý) představitel Freddyho Kruegera, slasherové ikony, která už v době svého vzniku vedle Michaela Myerse a Jasona Voorheese působila poměrně svěže. Úloha Roberta Englunda poté působí poměrně symbolicky, je totiž spojena s hlavním záporákem celé série, který opět dostává přezdívku skrze Dungeons and Dragons - Vecna. Vecna sice není vyloženě Freddy Krueger 2.0, už skrze samotný vizuál i schopnosti, kdy k utrpení svých cílů využívá jejich nejtemnější noční můry, je ovšem poznat, kde se bratři Dufferové inspirovali tentokrát. Vecna je tak ve finále prozatím nejlepší záporák, kterého tento seriál představil, fenomenální je překvapivě i skrze výkon Jamieho Campbella Bowera. Představitel mladého Grindelwalda v Harry Potterovi nebo Caiuse Volturiho z Twillight ságy měl vždy pověst spíše hezounka než talentovaného herce, tady z něj ovšem dokáže od počátku čišet respekt. Robert Englund (který ve své menší role dokáže zanechat dostatečný dojem) je už možná na zopakování si role Freddyho Kruegera opravdu příliš starý, dost možná ovšem v Bowerovi našel solidního kandidáta na nástupce. Symbolické obsazení Englunda by tak rázem mohlo mít za pár let ještě sympatičtější lesk. 4. série Stranger Things tvůrce vyšla na 270 milionů dolarů a v součtu je to na ní opravdu znát. 4. série tak rázem působí doposud nejvelkolepěji, kdy každá epizoda vyšla tvůrce zhruba na 30 milionů dolarů a odměnou je kreativní vizuál, bravurní vizuální efekty a skutečně vynikající výkony, které nejspíš pramení z bohatých honorářů. 4. série Stranger Things se přitom v podstatě skládá ze čtyř dějových linií, každá epizoda prvních 6 epizod má přitom kolem 75 minut, sedmá a osmá kolem 90 minut a osmá epizoda má dokonce 150 minut. 4. série je tak velkolepá i svém měřítku, díky tomu ovšem zbývá dostatek času pro všechny ty dějové linie a jejich schopného sesmolení do jednoho pevného příběhu. Dohromady tak 4. série trvá 782 minut (zhruba 13 hodin), přesto je snadné seriálu již od 1. epizody naprosto propadnout, opět s radostí sledovat další pátrání po záhadách a především interakce jednotlivých postav, které nadále patří mezi největší klady seriálu. Do děje se přitom schopně daří zapojovat i nové postavy, snadno se dokáže vyvolat pocit, že Vecna může napáchat nezměrné škody a přitom všem se do děje daří zapojit i dobový kontext, kdy se v 80. letech začalo proslýchat, že hráči Dungeons and Dragons mají něco společného s okultizmem. Což pochopitelně pro několik postav též nevěstí nic dobrého. 4. série je temnější i brutálnější, skrze inspiraci Noční můrou z Elm Street dokáží vyvolat pocit, že by byl Wes Craven rozhodně pyšný. Obdivuhodné přitom zůstává to, že je sice počet postav tentokrát ještě vyšší, buduje se širší mytologie i více dějových linek naráz a přitom v tom všem skutečně funguje balanc. 4. série je nejvíc nabitá akcí, především je ovšem skutečně nejděsivější a vyvoláním napětí rychle donutí neotálet a pokračovat v příběhu tam, kde divák u minulé epizody skončil. Je to i proto, že 4. série Stranger Things skutečně dosahuje úrovně cinematického skvostu, který v rámci aktuálních seriálů má jen pramalou konkurenci. I dialogy rázem působí o poznání více prošpikovaně a pak jen stačí zvolnit a vzpamatovat se z toho, co vše se stihne v dvou a půl hodinovém finále. Spousta zásadních událostí, které ještě určitě sehrají roli v 5. sérii, nová odhalení, které lépe sešívají příběh všech 4. sérii Stranger Things jako celek i lehká hořkosladká pachuť z toho, že vývoj je nevyhnutelný, z dětí se stávají muži a ženy a 5. série nevyhnutelně spěje k tragickým událostem, které nejspíš diváka dokážou emocionálně roztát zhruba stejně jako finále 4. série. Minimálně dosavadní vyvrcholení příběhu Hoppera v podání Davida Harboura nerozbrečí jen totální bezcitné hovado. Být 4. série Stranger Things tou poslední celého seriálu, seriál nemohl skončit lépe. Takhle ovšem jen 4. série nasadila laťku opravdu velmi, velmi, velmi vysoko a nyní jen stačí doufat, že bratři Dufferovi za 2 roky u 5. a poslední série neklesnou na mysli a bude to celé opět jen ten nejlepší možný vrchol.... () (menej) (viac)
4. séria - 90%. And if I only could, I'd make a deal with God. Pre mňa najlepšia séria. Oceňujem na tomto seriály hlavne to, že má stále čím prekvapiť a hlavne nie je zbytočne naťahovaný a to aj napriek tomu, že niektoré časti majú až filmovú dĺžku. Znova musím pochváliť perfektné hudobnú stránku (Journey, Kate Bush, Metallica, Falco...), ktorá je dávkovaná perfektne s citom, mixy starých pesničiek nemajú chybu a skutočne to pôsobí epicky. Ďalej odkazy na pop kultúru 80 rokoch, ktorá je síce prítomná v každej sérii, ale tu mi to prišlo najlepšie spracované (Myersová maska vedia). No a hlavne prečo je táto séria najlepšia, je príbeh, záporná postava a vyváženosť medzi vtipom a hororom. V predošlej sérii sa trošku žáner horor vytratil, príšera vyzerala moc umelo, nešiel z nej strach a hlavne postavy to zabili nejakým konaním, či vtipom. Tu je to konečne to pravé orechové. Atmosféra potemnela, záporná postava je brutálna, s nikým sa nemaže, ma perfektný dizajn, záhadnú minulosť a tým kto prežije si nemôžeme byť istý. Obľúbený soundtrack: Teens. ()
Abych to nějak shrnula, pro mě byla i třetí řada lepší. Příliš mnoho klišé, patosu, nelogičností.. ani ty osmdesátky z toho tolik nečišely, i když odkazy vlály všude. Vecna je fakt jak chodící panák, všichni žvaní,místo aby zabíjeli šílené monstrum. Některé postavy jsou absolutně zbytečné. Nesdílím sdejší nadšení ()
Megalománia. Ale potrebujem to vidieť ešte raz. A hlavne jak je to otvorené, ťažko povedať, čo z neuzatvorených vecí možno považovať za chybu. V každom prípade ďalší level. ()
Svojim spôsobom oproti predošlým sériám krok trochu iným smerom, čiže nemohol byť každý spokojný, ale na druhú stranu niekto maximálne. Podľa mňa dosiaľ najlepšia sezóna, kedy Dufferovci už ohmatanú látku a jej potenciál dokázali vyťažiť takmer na maximum. Trochu ich v tom brzdia niektoré dialógy, niektoré epizódy by sa dali skrátiť, ale celkovo je to pastva pre oči a aj útok na emócie. Občas sa vyskytne infantilný wtf moment, ale ono stále treba asi uspokojiť (a zároveň aj získavať) aj mladšie publikum. Paralelný rytmizujúci strih medzi dejovými líniami tvorcom vychádza naplno. ()
Reklama