Réžia:
Anthony HickoxScenár:
Anthony HickoxKamera:
Gerry LivelyHudba:
Roger BellonHrajú:
Zach Galligan, Deborah Foreman, Michelle Johnson, David Warner, Dana Ashbrook, Eric Brown, John Rhys-Davies, Miles O'Keeffe, Patrick Macnee, Anthony Hickox (viac)Obsahy(1)
Skupinka šesti mladých studentů je pozvána Lordem Lincolnem na půlnoční představení panoptika, které vystavuje hrůzostrašné figuríny. Není to ovšem jen tak obyčejné muzeum voskových figurín, nýbrž místo samotného Ďábla. Jeho cílem je získat 18 lidských duší, které potřebuje k oživení svých "dětí" (nejrůznějších příšer). Jediní, kdo můžou tento ďábelský plán překazit jsou Mark Loftmore (Zach Galligan) a Sarah Brightman (Deborah Foreman). V roce 1992 bylo natočeno pokračování s názvem Voskové muzeum 2: Ztraceni v čase. (Pedestrian)
(viac)Recenzie (106)
Voskove muzeum ma samo o sobe hezke ztvarneni a par zajimavych postav. Nic proti podobnym "hororum" z osmdesatych let, tento uz je az moc humorne pojaty a pritom se divak smat nechce. A se strachem to je jeste horsi... Myslim, ze by me tento film nezaujal ani zacatkem devadesatych let, kdy jsem hltal doslova vsechno. ()
Trošku spoileru. Waxwork je plné skutečně velkých trhlin a nelogického jednání. I přes krvavě-veselé scény se mi nechce hodnotit lépe. Celkem slušný rozjezd, pořádně přibržděný hereckými výkony a některými naprosto zbytečnými dialogy stylem "nějak to musí navazovat" je sražen k zemi hromadnou scénou, kdy monstrům klesne jejich majestátnost k nule, protože je přijdou pobít sedláci, v čele s uslzeně sentimentálním vozíčkařem. Scéna za všechny - hlavní hero odběhne stranou a číhá s napřaženým kordem na monstrum Markýze de Sade. Ten po chvíli dojde, pomalu projde kolem něj a nejen, že mu hero neskřiví v ten moment vlas na hlavě (ačkoliv v byl tak neskonalé poziční výhodě), on ho markýz ještě odzbrojí! No do háje. Dyť ten námět byl fakt dobrej. 50% ()
Za scénářem napsaným za pouhé tři dny, se skrývá jeden z nejzábavnějších hororů pozdních osmdesátých let. Režisér, scénárista a spisovatel Anthony Hickox je znám především díky snímku Hellraiser III: Peklo na Zemi (1992), avšak jeho tvůrčím vrcholem je bezesporu hravý debut Voskové muzeum. Debut nečekaně praštený, krvavý, skrývající řadu rafinovaných překvapení. Divák je do hrůzného dění uvržen velmi brzy po úvodních titulcích. Člověk se ani pořádně nestačí rozkoukat a už má před sebou skvostně zpracovaného vlkodlaka, co chlapa roztrhne vejpůl, jako list papíru. První třetině snímku dominuje poměrně explicitně zobrazené násilí. Vybuchující hlavy, krvavé fontány, noha ohlodaná na kost. Jednoduše - paráda. Hlavní hrdinové jsou sice navrženi v rovině hloupých teenagerů, ale mají šmrnc, osobitost a docela prokreslené charaktery. Vlastně se dá hovořit o sympatických postavách, což je téměř neuvěřitelné vezmeme li v potaz bleskově zhotovený scénář. Jistou uspěchanost snímek projeví zhruba uprostřed, kdy nesměle přešlapuje na místě a příliš mnoho času věnuje vsuvce s Markýzem de Sadem. Nedotažený dojem navodí Voskové muzeum i v závěru, během něhož se monstra utkají s partou starých dědků, kteří s těmito voodoo silami bojují po celá desetiletí. Samotný střet je naštěstí zábavně zpracovaný, takže menší logické lapsy zůstanou ukryté pod nánosem slizu a krve. Voskové muzeum není dokonalé, ale vše vynahrazuje porcí neutuchající zábavy a sadou vypečených nápadů. Krásná vzpomínka na dětství, za kterou se nestydím. ()
,,Váš kofein, váš nikotin a budete chtít vaše fáro?" ,,Ne." Byť snímek mírně zestárl, stále se na něj dobře dívá. Osobně mám nejraději scény: vlkodlak, upír, markýz de Sade. Z vlkodlaka si moment sbírání dřeva vybrali Foo Fighters do svého klipu Everlong (1995), který jinak paroduje především Evil Dead. Nejpovedenější je asi laškování s upíry, krvavá hostina nejen u stolu a celková gotická atmosféra. Markýz pak rozkošně a s chutí bičuje jednu z návštěvnic panoptika, která si to zvrhle užívá. Milé gore se prolíná s úsměvnými pasážemi a vše spěje k povedenému masakru každého každým. Muzeum s Vincentem Pricem je klasika, tohle parodující pojetí však není vůbec špatné! Závěr je podobný jako u klasiky z 50.let (1953), stejně tak i u následovníka nejmladšího (2005). Naštěstí to třeskutá komedie není a zombíci jsou vskutku nechutní! ()
Námět jistě nápaditý, ovšem zpracování bohužel nijak převratné. První polovina se poměrně vleče a dosti nudí. V té druhé půlce sice přibude trocha akce, avšak stále to není nic, co by mě zvedlo ze židle. Atmosféra osmdesátých let je celkem v pohodě, ale kdyby tam přiběhl Jason se svým vybavením, jistě by film o dvě třídy zvedl. Komedie to zcela jistě není, párkrát jsem se pousmál, toť vše. Horor? Není se čeho bát, maximálně dvě očekávané "skoro lekačky", takže nám zbývá jen to označení fantasy a dobré masky. Plusem je alespoň sympatická dvojka v podobě Zacha a Deborah. Škoda, tohle mohlo být mnohem lepší. ()
Galéria (9)
Fotka © Le Chat qui Fume
![Voskové múzeum - Covery](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/177/165177120_2beabb.jpg)
Reklama