Réžia:
Ken LoachScenár:
Paul LavertyKamera:
Robbie RyanHudba:
George FentonHrajú:
Dave Johns, Hayley Squires, Briana Shann, Dylan McKiernan, Andy Kidd, Micky McGregor, Malcolm Shields, Harriet Ghost, Stephen Clegg, Kate Rutter, Sharon Percy (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Sociálne apelatívny a v súčasnosti až nepríjemne aktuálny film rozpráva príbeh päťdesiatnika Daniela z Newcastlu, ktorý sa po tom, čo mal infarkt, ocitne vo vyčerpávajúcom kolotoči žiadostí o podporné dávky od štátu. Zatiaľ čo sa snaží prejsť nezmyselne nastaveným systémom a absurdnými byrokratickými procesmi, ktoré ho nútia zháňať prácu v rozpore s odporúčaním od lekára, stretáva slobodnú matku Katie a jej dve deti. Neúplná rodina má jedinú šancu, ako uniknúť jednoizbovému miestu v ubytovni pre bezdomovcov – prijať byt v neznámom meste 300 míľ ďaleko. Daniel a Katie každý po svojom snažia vysporiadať sa s príkoriami systému a pritom nestratiť zvyšky dôstojnosti. (Film Europe)
(viac)Recenzie (150)
Pro mě největší překvapení a nejlepší film v rámci festivalu Be2Can. Milé, vtipné, smutné. Doporučuji všemi deseti. ()
Drama, jak se patří. Film, který vás donutí alespoň trochu se zamyslet. A to jak nad vámi samotnými, tak i nad těmi které potkáváte každý den například žebrat v metru. Hezky vyobrazená situace, jak se vlastně může všechno posrat a vy za to ani nemůžete. A taky to, jak je celej systém absurdní... ()
"Nic víc a nic míň." Dojímavé komediání drama s návodem jak ušetřit za topení, na kterém jsou nejkomičtější jeho nejabsurdnější situace, které však vycházejí z té nejkrutější reality úředních šimlů a kancelářských krys. ()
Filosofii Kena Loache lze shrnout do výkřiku, který zaznívá krátce před závěrečnými titulky: Fuckin' Tories! Sisyfovské putování Daniela Blakea je koncipováno jako důkladná exkurze po britském sociálním systému. Vykresluje instituci, která ponižuje, komplikuje, diskriminuje a fuckuje; instituci, která záměrně nepomáhá nejpotřebnějším; nabízí pomoc přes neprůstřelné plexisklo; diskredituje sama sebe, aby mohla být jednoho dne na tomto základě zrušena jako zbytečná. Cesta vypovídá o důkladné rešerši, desítkách vyslechnutých a vyčtených příběhů, vlastních zkušenostech. Postrádá ve své formální prostotě obvyklé manipulační berličky a pomáhá si jen obsahovou hutností. Kdyby byl Loach víc Buňuel nebo Trier a oprostil se přehnaných iluzí o solidaritě prekarizovaných, dalo by se na dvě celé hodiny zapomenout, že jde "jen" o film. Sledovat Daniela na cestě za uznáním podpory v nezaměstnanosti přes téměř hmatatelnou nelidskost systému je dobré proto, že zjistíte, jak si zatopit se svíčkou a dvěma květináči, když vám ty kurvy odpojí elektřinu. Mimoto ale připomene, že to, že vám nikdo nepomůže, nezakládá dobrý důvod nedožadovat se toho, na co máte právo. Právě naopak. Paní sociální Sheila je nejlepší ženská zrůda od slečny Thatcherové, pardon, Ratchedové... ()
Kdo si někdy zažil srážku s byrokrato-blbcem, bude s Blakem soucítit ještě víc. Připomnělo mi to hodně Smrt pana Lazaresca, tohle bylo jenom víc lidské, a ještě víc současné. ()
Doteraz som nevedel, že niečo také ako ľavicové filmy sa vôbec natáča. A ako na to pozerám, robiť filmy pre takúto cieľovku je podobne jednoduché ako robiť pre nich politiku. Aj keď napíšete psudomoralistický status či urobíte obrázok s takým posolstvom, úspech máte zaručený, lebo kvantum ľudí sa na to chytí ako ryba na udicu. Odhliadnúc od toho, že s autorom filmu politicky nesúhlasím, ani umelecká stránka filmu nie je žiadne terno (aspoň v kontraste s tými festivalovými ováciami). Triviálne diaĺogy, neuveriteľné situácie... A aj tá politická angažovanosť a spôsob, akým Loach forsíruje svoje ľavicové posolstvá je na smiech. Kritika kapitalizmu - tie isté tenisky dovezené z Číny stoja neporovnateľne menej ako v obchode... A černošský imigrant sa týmto živí!!! Zatiaľ čo poctivá anglická matka musí predávať svoje telo aby nasýtila svoje dve deti!!! ()
Sociální téma kterému se filmaři vyhýbají jak čert kříži.Není atraktivní.Ale tohle je krutá realita života.Rozbujelá byrokracie se zákony a brožurami kde člověk je až na posledním místě.Uštván ,vlastně už potom nezlobí! ()
Z traileru to vypadalo na solidní drama, jenže film si díky necharismatickému obsazení a nepřirozeným střihům nedokáže vybudovat takovou atmosféru, na jakou by rozhodně mohl mít. Stále to ale mohl zachránit výborný příběh, troufám si tvrdit, že hlavně díky němu snímek vyhrál v Cannes, jenže z mého pohledu konec filmu uškodil a celkem vyšuměl do prázdna. Věřím, že kdyby se snímek zabýval hlavním problémem kreténských daňových zaměstnanců, tak by to mohlo být rozhodně lepší, než neustálé utíkání do vedlejších dějových linií (černošký prodejce a manželka). Dost fajn by bylo, kdyby to Dan dal dohromady s Chinou, takovou nekonvenční podívanou, ještě třeba okořeněnou humorem z šálku Nedotknutelných bych si užil. ()
Příběh o obyčejných lidech, kteří se ne úplně svojí vinou dostanou do svízelné situace. Lidství - to je co nám zůstává, i když nemáme už skoro nic. Blízkost jiných osob, pomoc bližnímu a nakonec i láska, která hory přenáší. Velmi dobré herecké výkony, přirozené. Několikrát mě film dojal k slzám. ()
Takové filmy je dobré tvořit. Pravdivě natočené příběhy o životech těch druhých. ()
[4,5*] Výstižne a veľmi inteligentne vykreslený nikdy sa nekončiaci boj s byrokratickým aparátom, ktorý je súčasne aj bojom o zachovanie si ľudskej dôstojnosti. Hlavnému hrdinovi Danielovi (Dave Johns) sa v jeho márnej snahe nedalo nefandiť, imponovala mi jeho vytrvalosť a tiež jeho hlboko ľudský pohľad na svet. Napriek ťaživej téme z filmu sála ľudskosť, úprimnosť a silný pocit autentickosti. A ten miestny britský dialekt je proste kúzelný! Krásny film o ľudskej spolupatričnosti, rešpekte a nádeji, že dobro v ľuďoch ešte nevymizlo. Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. ()
Zdařilá sociální balada s výbornými herci. ()
Tak toto je hodně drsné, takto zametat s člověkem, který celý život pracoval, nikomu nic nedlužil a pak z něj udělat takovou trosku jenom proto, že systém není schopen empatie se staršími, neřeší jejich potřeby a znalosti. Je to hnus, v některých věcech mi to připomíná zavadění zkurvené EET u nás. Prostě se nauč používat IT, SW, dělat upgrady, instalace, restarty a kde, přesto že tě to nikdo neučil, nikdy to nebylo vyučováno ve škole. Se nedivím, že se na to někteří vysrali. Naštěstí si myslím, že u Nás taková buzerace ohledně sociálky nebo pracáku ještě není, ale co není může klidně být. To zasazovaní do pevně daných tabulek už se rozšiřuje, přitom lidi nejsou SW, lidi v tabulkách nefungují kurva. ()
Typický příběh ze života, který ukazuje, že systém se vám ne vždy snaží pomoc, ale hází vám pod nohy jeden klacek za druhým. Příběh je to rozhodně zajímavý, i když vlastně ani nevím, co zákonodárci po panu Blakeovi chtěli. Bohužel i on sám udělal několik chyb. V dnešních časech je nutné jít s dobou a jakékoliv zaváhání, neovládání počítačů se počítá a staví člověka na okraj společnosti. Prostě některé věci jsou dnes zkrátka očekávaným standardem a člověk je umět musí. Učíme se celý život. V jakémkoliv věku. Mezi Danielem Blakem a Katie, která má také existenční problémy, je ale vidět jeden krásný a hluboký rozdíl. Rozdíl, který odlišuje muže a ženy. Zatímco Blake má nějakou svou důstojnost a chce si najít poctivou práci, Katie okamžitě šáhne po té snadnější možnosti a stane se šlapkou. Bohužel takovéto případy jsou i v dnešní době. Žena v úzkých vždy hledá po tom jednodušším a rychlejším řešení. Bohužel. To jsem si odnesl z filmu. ()
Ken Loach vo svojom filme nemusí nutne poukazovať na nič nové, ale musí nás veľa naučiť, jednoduchým zdvihnutím odolnosti, súcitu milosti, ktorá spočíva v počúvaní a odpovedaní na najhlbšie potreby toho druhého. Ja, Daniel Blake je film o ľudských hodnotách, interakciách a o miestach ako sú čakárne, potravinové banky a neustále apatie vládnych pracovníkov voči Danielovi a robotnickym triedam. ()
Čo napísať o tohtoročnom víťazovi z Cannes? Ide o moje prvé stretnutie s Keni Loachom, obľúbencom festivalu v Cannes, odkiaľ si odviezol už nejednú cenu. Ken Loach je britský režisér, ktorý vo svojich filmoch dáva priestor všedným hrdinom z ľudu, o ktorých dneska už pomaly nikto nezakopne (výnimkou je tento rok Eastwoodov Sully) a ktorí, žijú na okraji spoločnosti. Nie sú tak divácky aktaraktívny ako superhrdinovia z blockbusterov, depresívny sociopati alebo pri nich nejde o prvoplánové a patetické zneužívanie osudu mediálne známych minorít, ktoré hýbu dnešným mediálnym svetom a politikou (utečenci, rómovia, LGBTI, you name it…) O to viac si vážim Loacha, že na túto skupinu nezabudol , pretože každý si zaslúži právo žiť na tomto svete a štipku dôstojnosti. Loach sa na stare kolená angažuje v politike (ľavičiar a socialista) a vo filme ukazuje tú obludnú mašinériu menom štátna správa (vo filme si posvietime na sociálny systém), ktorá by mala slúžiť ľuďom a pomáhať im, ale opak je pravdou. Loach vychádza z britských reálií, kde s novým online systémom pomoci má problém viac ako 30% ľudí, ktorí žiadajú štát o pomoc. Vidieť tu priepasť medzi generáciami – digitálnou a manuálnou. Keď sa neadaptujete v dnešnom svete na novú digitálnu vlnu, môže sa vám veľmi ľahko stať, že vás pohltí a stiahne ku dnu. Za hlavné plusy filmu určite považujem, že Loach si dal pozor na prehnaný sentiment a patetickosť, ktorá by sa z tejto témy dala kľudne vyžmýkať a pomáha mu v tom skvelý Dave Johns, známy stand-up komik, ktorý aj ťažké životné momenty hlavného hrdinu vie odľahčiť humorom, ktorý nie je prvoplánový, ale ide o skôr o smiech (pousmiatie) cez slzy. Loach tu dáva dopopredia všetky neduhy komunikácie so štátom a úradníkmi – keď niečo chceš zavolaj na to to číslo, stlač 1, čakaj kým sa ti niekto ozve, chodíte od jedných dverí k druhým a tak dokola, systém, ktorý nedáva zmysel a bol vymyslený snáď ľuďmi z Marsu, neochotou a arogantnosťou úradníkov – však to poznáte, už ste na úrade boli a potrebovali niečo vybaviť za jeden deň. Na druhej strane Loach ukazuje iba jednu stranu mince a to keď sa slušný človek dostane do úzkych a očakáva, že mu štát pomôže, kým sa pozviecha a bude sa môcť o seba postarať znova. Tento statment sa Loach snaží vykresliť až moc a práve koniec pre mňa vyznieva ako obyčajný umelý kalkul, nech je akokoľvek smutný. Pretože vieme, že tento systém pomoci neustále zneužívajú určití ľudia a kvôli, ktorým tieto hrozné byrokratické pravidlá museli vzniknúť. Chýba mi tu ta protiváha druhej strany a príbeh je pre mňa tak nekompletný. 6/10 ()
Působivý snímek, bez příkras líčící tragický příběh pracovitého muže, kterého zcela absurdně semele byrokratické soukolí současné podoby sociálního systému britské demokracie (který navíc ze svých daní celý život financoval)... Naprosto pravdivé - naprosto otřesné. ()
Naprosto úžasný film...Je mi velice blízký svým úžasným sociálním cítěním, které není filmovou fikcí, ale se kterým se mohou diváci ztotožnit...Takových filmů je opravdu málo...Viděla jsem ho v době vzniku a dodnes cítím jeho sílu která na mě tehdy působila...Za mě 95% ()
Žánrově horror - sociální. V kontextu s proimigrační politikou, je bezmoc jedince a systémový bossing vytáčející, nehledě na obludnou diskriminaci skupiny obyvatel. která není počítačově gramotná. Dokonalá kafkárna ( F.K. Zámek). ()
Ohromně silný film, který mnou hluboce otřásl. Silný, věrohodný a rozhodně neplatící pouze pro Británii, ale pro tento kapitalistický systém jako celek. Brečel jsem od konce filmu ještě pět minut po jeho skončení, jak jsem byl dojatý, že je něco takového v buržoazní společnosti možné natočit. Holt, Británie je větší demokracií než Česko. Tato společnost se stává nepřímým vrahem mnoha drobných poctivých nešťastníků, kteří mají jen tu smůlu, že si nedovedou vyšlapat svými ostrými lokty cestu k právu. Zvlášť starý člověk s nemocným srdcem, který nikdy neseděl u počítače, se ve chvíli, kdy se odvážil domoci práva na příspěvek v nouzi, dostává do byrokratické mašinerie systému, který má tisíc předpisů, formulářů a procedur, kterými žadatel musí projít. A na konci je smrt snad milosrdnou. Paralelní příběh svobodné matky není o nic méně deprimující, takových u nás máme také stovky a možná tisíce. Výborně sehráno, tleskám. ()
Reklama