Réžia:
Cristi PuiuScenár:
Cristi PuiuKamera:
Barbu BalasoiuHrajú:
Andi Vasluianu, Mimi Branescu, Bogdan Dumitrache, Eugenia Bosânceanu, Silvia Nastase, Dana Dogaru, Aristita Diamandi, Ana Ciontea, Valer Dellakeza (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Tri dni po teroristických útokoch na parížsku redakciu časopisu Charlie Hebdo a štyridsať dní po smrti otca prichádza Lary, úspešný lekár, do ošarpaného rodičovského bytu, aby tu strávil sobotu so zvyškom rodiny a uctil si pamiatku zosnulého. Vrcholom dňa má byť príchod kňaza a zádušná hostina. Všetko je presne naplánované, ale nič nevychádza. Program neustále narúšajú drobné nehody, neskoré príchody, vpády nepozvaných hostí, neustávajúci sled drobných roztržiek. Medzi hosťami vyplávajú na povrch staré i nové krivdy, rozhovory sa neustále točia okolo pálčivých tém. Pokoj tak nie je dopriaty ani živým, ani mŕtvym. (Film Europe)
(viac)Videá (5)
Recenzie (43)
Někdo možná tento snímek označí za "těžkou" filmařinu, která ne každému sedne. Ale mě se styl malých a velkých osudů společně se skvěle vykonstruovanými katarzemi a rozmíškami, které jsou navíc brilantně umocněny o tísnivé prostory panelového bytu vážně moc líbil. Režisér Cristi Puiu téměř ve všech scénách a dialozích drží kvalitativní laťku na vysoké úrovní, pročež až na pár hluchých či přímo zbytečných scén Sieranevada funguje tak jak se od podobných typů filmů očekává. Vážná a svým způsobem hluboce lidská gurmánská záležitost, jíž je nejlepší podávat ve stavu naprostého soucítění se všemi postavami. Skvělá práce! ()
Výtečně zrežírované, absolutně osekaný styl sedí dokonale (hlavní stylistický prostředek je přerámování). Jinak je to podle mého názoru záměrná ne-komedie. Stačí si představit, jak by se u toho člověk lámal smíchy, kdyby to napsal a natočil třeba Porumboiu a proč to takové není. A Sammartini v úvodních titulcích! ()
Vždycky, když někde uslyším nebo si přečtu slovní spojení "film pro náročného diváka", jako první se mi vybaví právě filmy od Puiua, a to především Smrt pana Lazaresca a Aurora. Dneska mezi ně můžu slavnostně zařadit i Sierunevadu, jelikož jsem si na ni konečně našel čas a podíval se na ni. A zase to stálo za to. Ona totiž i Sieranevada je pro opravdu náročného diváka, a to nejen délkou. Po člověku je zde požadováno hodně pozornosti, ačkoli se některé scény můžou zdát banální, ale věřte, že v tom všem se dá najít něco hlubšího. Členové rodiny totiž nemusí být nutně jen členové rodiny, ale i obrazem určitých typů lidí. Postavy zde dokonce jsou celkem promyšlené, některé sice víc a jiné míň, ale jsou. Některé scény však mají hloubku jen ve své propracovanosti - například scéna, ve které jeden člen rodiny vypráví dvěma dalším (včetně Laryho) o konspiracích ohledně 11.září, přičemž on sám jim pevně věří, člena naproti němu z toho má srandu a ten uprostřed (shodou okolností Lary) se toho moc nezúčastňuje jen poslouchá a má na to neutrální názor. Tohle dokonale odkazuje lidské názorové rozdělení nejen při tématu konspirací, ale i mnoha jiných. Těch je zde dost, dojde na politiku nebo i nějaká rodinná tajemství a problémy. Trochu mi to připomnělo Domů na svátky od Jodie Foster, ale to spíš jen tématem. Na rozdíl od Domů na svátky Sieranevada veškeré rodinné vazby a problémy promýšlí detailně, ostatně, má na to celé 3 hodiny. Každopádně sledovat 3 hodiny hromadu lidí v jednom bytě může dost lidí unudit, ale když se vám povede do filmu a jeho tématu dostat, čeká vás opravdu zážitek. Mě se to (jako zatím skoro u všech Puiuho filmů) povedlo a i tady jsem se moc nenudil. Někdo by mohl namítat, že se zde nic neděje, ale to bych netvrdil. Spíš naopak, každou chvíli se něco stane, jedna událost skončí, druhá začne a tak je to po celé tři hodiny. Ale ano, přiznávám, některé části/děje jsou příliš dlouhé a ne všechny mě bavily, to ale nemění nic na tom, že většina z nich mě zaujala. To umí fakt málokterý režisér, navíc v tak minimalistickém prostředí. Po filmařské stránce je ten film taky dokonalý, kamera působí maximálně realisticky, dialogy taktéž a když se vám povede dostat do atmosféry filmu, kamera bude s divákem spolupracovat (v bytě paneláku se totiž film odehrává nejmíň dvě hodiny, než někdo půjde ven, ale když Lary vyjde ven, člověk pocítí, jako by byl na čerstvém vzduchu a na chvíli si od toho shonu v malém bytě odpočinul - stejně jako Lary). Taky mě zde velmi potěšilo pár humorných scén - a nejmíň u dvou jsem se i zasmál nahlas. Já si ten film fakt neskutečně užil, byl fascinován jeho situacemi a i když jsem určitě ne vše pochopil na poprvé (přece jenom - délka 3 hodiny), rád se k Sieřenevadě někdy vrátím a určitě v ní zase uvidím něco víc. Cristi Puiu mě prostě opět potěšil a já jsem strašně rád, že jsem jeho filmy objevil, protože v dnešní moderní době, kdy takhle promyšlených (a snad bych se ani nebál použít slovo mistrovských) filmů bohužel ubývá, je to velmi příjemné. Je ale třeba si na to udělat čas, jelikož tohle prostě není žádný konzumní film, u kterého jen vypnete a nic neřešíte. Právě naopak. Hodně naopak. Ale nutnou uznat, že tenhle film rozhodně není pro každého, a to rozhodně nemyslím špatně. Dejte tomu tak 20-30 minut a uvidíte sami, jestli vás Sieranevada osloví či nikoli. Na Smrt pana Lazaresca to ale podle mě nemá. Btw, hodně se mi líbilo, že Puiu zůstal věrný typu záběrů z Aurory - zabíraní dějů v jednotlivých místnostech bytu z chodby, přičemž je vidět jen to, co rámuje prostor pro dveře. 5* () (menej) (viac)
Nejsem milovnice dlouhých filmů, ale musím říci, že tady jsem vydržela z pohodlí domova dokonce bez přestávky. V kině by to bylo obtížnější. Tato výborná konverzačka je tak autenticky natočená, že jsem si většinu filmu připadala jako s rodinou v tom malém bytečku. Chvílemi byly pocity stísněné, dramatičtější či humorné. Vlastně takové malé rodinné nádraží :) Životy současných lidí v různých podobách. Opravdu vydařené. No a na konci filmu už jsem byla vyhladovělá jako někteří na plátně :) ()
Rodinný mítink jako rakovinové bujení vztahů, kde se nikdy nevyřeší úplně vše, generace se ideově rozchází a autority jako smírčí soudci jsou v nedohlednu. Cristi Puiu točí nemilé diagnózy, které jsou ale někde velmi hluboko pořád komediemi. Klaustrofobní zážitek o pěti stech zavřených dveřích a krásné ''antipointě''. (víc snad později) ()
Galéria (36)
Fotka © Folkets Bio
![Sieranevada - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/635/161635837_4f1a9d.jpg)
Zaujímavosti (2)
- Film byl vybrán jako zástupce rumunského filmu, který se ucházel o Oscara v sekci cizojazyčný film. (orkadimenza)
- Na otázku po významu názvu filmu se režisér nechal slyšet, že: "Nemá žádný význam, jen se mi líbil." (trojúhelník)
Reklama