Réžia:
Jaroslav BalíkScenár:
Jaroslav BalíkKamera:
Josef HanušHudba:
Karel MarešHrajú:
Rudolf Hrušínský, Slávka Budínová, Ivan Vyskočil, Jitka Zelenohorská, Josef Herčík, Čestmír Řanda st., Svatopluk Beneš, Libuše Švormová, Josef Větrovec (viac)Obsahy(1)
Nenápadný účetní, vždy vyhodnocovaný jako nejsvědomitější pracovník, náhodně přijde na způsob, jak zpronevěřovat peníze, tak aby si toho nikdo nevšiml. Ani podrobná kontrola nic závadného v účtech nezjistí, jenže běžný občan, zvyklý žít skromně, si vůbec neví rady, co si má s nakradenými penězi počít... Snímek kolísá na hraně mezi rozvernou podvodnickou komedií a mravoličným zamyšlením. V hlavní roli exceluje Rudolf Hrušínský s příznačně nehnutým výrazem obličeje. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (75)
Tento film měl dobrý potenciál, dobrou šanci, státi se známou oblíbenou komedií, bohužel to dopadlo v konečném výsledku tak nějak neslaně-nemastně, šance tedy byla nevyužita a líto mi bylo i pana Hrušinského, který se tohoto filmu zúčastnil. Možná kdyby ho točil někdo jiný, a kladl se důraz na něco jiného těžko říct...Ke konci už jsme si už jen přál, aby film co nejrychleji skončil. Svým tématem (rozkrádání, závist, celostátní průměr, vyšší o celé dvě stovky atd) je film aktuální i dnes, zatímco dnes se krade v daleko větší míře a také o dost častěji, dřívě to tak nějak byla běžná věc nás všech. Nej scéna byla, jak stále jen malý bezvýznamný účetní Šafránek kázal něco o morálce, poctivosti a socialismu jako takovém, podobně jako dneska čelní představitelé napříč celým politickým spektrem (např. o demokracii) a mezitím se všemi možnými beztrestnými způsoby obohacují na úkor celé společnosti:-) Kdo nekrade, okrádá svou rodinu, platilo, platí a bude platiti zřejmě i nadále:-) Zajímavý komentář, který mi mluví z duše : Tosim. Komentář zde jako 10 v pořadí... ()
Režisér Balík...hm...jako u Schulhoffa to měla být veselá věc, která aby mohla být veselá, musela tepat nešvary doby. ROZKRÁDÁNÍ. Film má pomalé tempo a s hrdinou se ani neztotožníte ani ho nebudete nenávidět. Upřímně, nechápu účast Rudolfa Hrušínského :-( ()
Vcelku jen velmi průměrný film, který stojí vlastně jedině na charismatu Rudolfa Hrušínského, taková ta neškodná dobově oblíbená (a žádaná) společenská satira. Čeho by se ale tehdejší divák nenadál, je ten neobyčejný vizionářský rozměr díla, Jak se krade milión nevědomě tak pěkně popsal privatizační éru 90. let a vlastně i aktuální dnešek. Jen dnes už není takový problém s utrácením zpronevěřených/ukradených částek... ()
"Člověk je bohatej teprve tehdy, když si může koupit to, co vlastně vůbec nepotřebuje." Stačí dvacet let budování fasády poctivce, pak jedno šlápnutí do ... na minu a milionář v ilegalitě je na světě. Přiznávám, že jsem se bavil, když účetní Šafránek statečně bojoval se svými vnitřními démony, když si hrál v obchodech na cizince, když rozjel pařbu s Olympicy nebo když hloubková kontrola odhalila jeho hrubá pochybení. Dokonalý bylo taky zoufalý hledání možností legálně utrácet. A snad si nebudu muset nikdy vyčítat, že jsem svoje děti vychoval k poctivosti. To bych si neodpustil. ()
Abych citovala Mad Max Fury Road: "Do not, my friends, become addicted to water. It will take hold of you, and you will resent its absence!" ()
Hodina a půl je pro tak předvídatelnou satiru moc. Dvacet či třicet minut ubrat a mohla z toho být (další) vynikající one-man show Rudolfa Hrušínského, který samozřejmě opě hraje na jedničku. ()
Krásný pár. :-) Jen za ně.. ()
Být v hlavní roli někdo jiný, byl by to smutný propadák. Jenže Hrušínský uměl zahrát i nic. A tady ho měl vrchovatě ve scénáři. Dlužno ovšem dodat, že vnitřní monology hlavního hrdiny se Balíkovi povedly. ()
Docela to podivný počin Rudolfa Hrušínského v době vrcholu jeho kariéry zúčastnit se v hlavní roli průměrné komedie... jen jsem na rozpacích, zda byla větší šílenost Vražda po našem nebo tohle. Trochu je mi líto zlodějů, kteří se bez větší opatrnosti dokážou prozradit hned tím, že při placení jednoho nápoje v baru vytáhnou celou sérii bankovek, ale jde o parodii, tak budiž. Pár momentů skutečně hezkých (hlavně zkouška orchestru a hudební vložky z kavárny), ovšem jako celek průměr. Závěr z pozice hlavního hrdiny total absurdum, z pozice lidí úplně realistický. Nejkrásnější 3 minuty filmu: sólo pro Martu Kubišovou a její píseň Čekám. Jinak mě zarazily docela okaté technické nedostatky (pár náhlých střihů, které působí jako pěst na oko nebo silný nevyvážený hluk zejména na pouti, kde zní popři křiku několik písní najednou). ()
Ale to bylo milé překvapení, surrealistický snímek jen to fikne (rozvířený noční život se záběry na rozjetý Olympic - dnes příšernost nad příšernost - či téměř klipy Marty Kubišové, vnitřní monology Hrušínského k tomu navíc) ! ()
I na svou dobu poměrně sžíravá satyra na socialistickou všednodennost, která se ale bohužel v určité chvíli zvrhne ve frašku. Přesto si jí dovolím hodnotit výše než většina zde. Není to "čistá" komedie typu "Bílé paní" a od počátku je v tom daleko více synchonizování. Závěr je pak dokonale absurdní a svou bezvýchodností to připomíná filmy natočené těsně po ruské okupaci, například Schormův "Farářův konec". Celkový dojem: 80% ()
První hodina je skvělá, pak to radši vypněte. 65% ()
I v průměrném filmu dokázal Rudolf Hrušínský excelovat. ()
Odysea muža, ktorý nechcel až tak veľa. Iba sa mať fajn. Ako prísť k peniazom a ako ich náležite ´´preprať´´, je hlavným motívom tohto filmu. Nejde o žiadneho antihrdinu, iba o človiečika, ktorého mrzia životné rozhodnutia a aj tie, ktoré po získaní titulných financií urobí. Skôr tragikomédia, ako komédia, ale predsa len plná skvelého českého humoru. ()
Velice nedoceněný, nepochopitelně nízko hodnocený a podle komentářů kritizovaný film. Ale proč? Pro mě velké překvapení a dokonalý Rudolf Hrušínský! ()
Film má skvělý začátek. Bohužel se v průběhu děje ukazuje, že tak, jak je námět zpracován, nestačí na celovečerní film a film začne nezadržitelné sklouzávat do natahovaných výplňových míst, které jsou nudné a svojí délkou až únavné. Také konec filmu se mi zdá takový, no řekněme málo povedený. Jinak se jistě jedná zajímavé a bohužel snad i věčné téma. (Čtvrtek 01.04.2010) ()
Není problém nakrást milión. Otázka je, jak ho utratit. 1) Název filmu není řečnická otázka ani návod. Nenápadný účetní zpočátku omylem, později úmyslně pouští žilou státnímu rozpočtu. Cíl má jasný - 714 průměrných měsíčních platů - jeden milión tehdejších korun. Zatímco dnešní ekvivalent - 15 melounů - bychom utratili docela nenápadně, v podmínkách završeného socialismu (podle ústavy z roku 1960 u nás byl socialismus již vybudován) to byl opravdový problém. Zajímavý a vtipný námět._____ 2) Film má i další pozitiva - skvělého 47letého Rudolfa Hrušínského, příjemné dobové reálie, suchý anglický humor. I odkazy na Felliniho Sladký život (například fontána na Václavském náměstí) dávají filmu jasný rámec krotké sice, ale milé společenské satiry._____ 3) Film má i své zápory. Především je hrozně pomalý. Divák provázen dlouhými záběry od ničeho k ničemu a filosofujícími promluvami hlavní postavy pomalu škobrtá od expozice přes zápletku ke katarzi, aby si posléze úlevně oddechl při (dnes již) nepřekvapujícím vyvrcholení. Film je kromě toho již trochu vyčpělý a to vše dohromady místy silně nudí._____ 4) Nuda ve filmu je z mého pohledu neodpustitelný hřích. Proto dvě hvězdičky plus třetí za zajímavé dobové reálie. ()
Bylo zajímavé nahlédnout panu kolegovi do hlavy. Jeho myšlenkové pochody byly ze všeho nejlepší. ()
Film nijak zvláštní :-( Ale Pan Hrušínský --- Pan herec ()
Rudolf Hrušínský mě opravdu bavil a se svým vnitřním hlasem tu byl dříve, než Fričův Sovák. Navíc téma je vskutku nadčasové, jen dnes platí že čím více se pakujete na úkor druhých, tím jste oblíbenější. ()
Reklama