Réžia:
Nicole GarciaKamera:
Jean-Marc FabreHudba:
Angelo BadalamentiHrajú:
Daniel Auteuil, Géraldine Pailhas, François Cluzet, Emmanuelle Devos, Bernard Fresson, François Berléand, Nadine Alari, Olivier Cruveiller (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Tento tajomný a skutočný príbeh v podaní skvelého Daniela Auteuila vás presvedčí o tom, že život v klamstve má vždy nešťastný koniec... Napínavý príbeh, ktorý je založený na skutočnej udalosti, pochádza z dielne vynikajúcich francúzskych tvorcov. Rozpráva o živote zdanlivo úspešného doktora, manžela a otca dvoch detí - Jeana Marca Faureho (Daniel Auteuil), z ktorého sa postupne vykľuje veľký podvodník. Pred všetkými predstiera, že pracuje v prestížnej nemocnici, no v skutočnosti sa celý deň poflakuje po meste, alebo presedí v aute a číta si knihu. Neskôr sa vráti domov, je unavený - akoby celý svoj deň strávil v práci. Ťahá peniaze od svojej rodiny a priateľov pod zámienkou investovania do zahraničných akcií. Tieto prostriedky však utráca na živobytie. Pre svoju rodinu kupuje stále drahšie domy a autá, a naviac si vydržiava mladú atraktívnu milenku. Po čase sa jeho okolie začne zaujímať o výnosy a návratnosť svojich investícií. Jednoducho, chcú späť vysoké sumy, ktoré mu požičali, ale ktoré doktor proste nemá... Jean Marc sa im vyhýba a kľučkuje, až sa ocitne v bezvýchodiskovej situácii. Celý svet sa mu začína rúcať a svoju situáciu sa rozhodne vyriešiť naozaj originálnym spôsobom... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (58)
Bezmoc, panický strach, úzkost. To jsou tři pocity, které mnou v různých intenzitách pulzovaly celou dobu, a pochybuji že se jich tuhle noc zbavím. L'Adversaire působí tak opravdově jak je to jenom možné. Příběh napsal sám život, Nicole Garcia mu dala formu a Daniel Auteuil duši. Všichni tři odvedli skvělou práci, ozvučenou Angelem Badalamentim. Díky této kooperaci vznikl film, který mi dokázal nabídnout emoce člověka ztrácejícího kontrolu nad svým osudem a nyní žije v děsu z toho co přichází. Pomalé tempo vyprávění a zdánlivě schůdně řešitelná situace hlavního hrdiny, ještě umocnila zážitek jež jsem si odnesl. Tohle je ryzí deprese. Top 10 za rok 2002. ()
Na tento film jsem se vyloženě vyspal, těšil jsem se na něj přes tíživé téma a dlouhou stopáž hodně, ale úplně se to nepovedlo... Tedy po filmařské ani herecké stránce určitě nezklamal. Filmů s Danielem Auteuilem jsem neviděl mnoho, ale i na základě těch mála ho dokážu jako herce obdivovat a jeho dechberoucí ztvárnění postavy „Nepřítele“ Jeana-Marca Faureho si budu určitě dlouho pamatovat. Už jen kvůli Auteuilovi (+ ještě skvělé režii a kameře) nakonec ty 3 hvězdičky musím dát, ale jinak jde o typ filmu, na který já prostě nemám žaludek, abych si ho dokázal užít. Avšak hlavní kámen úrazu spatřuji v nedostatečně propracované psychologii hlavní postavy, které ve výsledku na základě toho, co jsem tu viděl, vůbec nerozumím. A teď upozorňuji, že následují VELKÉ SPOILERY!, které nedoporučuji číst předem těm, kteří film neviděli a zhlédnout se ho chystají: OK, možná Faure vážně neměl na to, aby zdravotnictví dostudoval a v tomto oboru se zaměstnal, ale vůbec nechápu, proč čas, kdy předstíral, že je v práci a jenom se bezcílně poflakoval, nevyužil i na něco užitečného, během dlouhých let si nenašel jiné zaměstnání a ani se o to nepokoušel. OK, možná byl nemocný a svým způsobem už nedokázal žít bez lží, ale působil po celý čas dojmem, že svou rodinu miluje, dělá údajně všechno jenom pro ně a ke konci jeho následující náhlá proměna ve vraha celé rodiny pak teprve moc nedává smysl a spíše odporuje všemu, co jsme o něm dosud věděli. KONEC SPOILERŮ * * * Někdy může být přínos, když film nabízí spoustu otázek a zároveň na ně neposkytuje jednoznačnou odpověď, pokud nastolené otázky mají přesah, jenže tyhle ho nemají a týkají se pouze specifické hlavní postavy. Režisérka, která příběh pojala jako zneklidňující mysteriózní film, bohužel podivné Faureovo konání neobjasnila (a nedala tomuto prostor ani ve videu, kde Faure se rodině snaží své konání vysvětlit a několikrát z něj ukázky vidíme) a ukončila film bez uspokojivého vysvětlení, což zamrzí nejvíc. Mohla z toho být napínavá detektivka nebo psychologické drama, které by šlo pořádně do hloubky a snažilo se objasnit příčiny, ale tato výrazně mysteriózní forma mi nesedla. Ačkoliv je film inspirovaný skutečným příběhem, s politováním musím říct, že mi tu samotný příběh nakonec nepřinesl skoro nic, jenom mě dokonale dvě hodiny deprimoval a pak poslední půlhodinu naštval bez toho, abych se dočkal hlubšího přesahu. [60%] *** PS: Překvapilo mě, když jsem si v zajímavostech přečetl, že v letech 2001–2002 vznikly hned tři filmy (z toho ve Francii dokonce hned 2!) inspirované úplně stejnou osobou. ()
Spočiatku pomalé, s minimálnou snahou o vyvolanie akéhokoľvek druhu emócií. No od určitého momentu vás nečakane zasiahne tak ťaživý pocit úzkosti, že neprehltnete vlastné sústo slín. Človek by v živote nepovedal, že dokáže na tak dlhú dobu zadržať dych. Malá rada na záver, je dosť možné že vám samotný snímok celkom solídne skazí deň, čiže vybrať vhodnú chvíľu, dobu či čas, na sledovanie takéhoto druhu filmu, opierajúceho sa o takýto druh príbehu, je zrejme skrátka "nemožné". Skutočne som nečakal, že film, ktorý od úvodu nedisponuje takmer žiadnou atmosférou, v podstate si len tak plynie, sa takýmto spôsobom zvrtne, pričom ponúkne emócie, ktoré ho doslova zarazia do fotelky. ()
Protivník patří k filmům, které budete sledovat bez sebemenšího emočního projevu, ale po skončení se budete cítit stejně na dně jako hlavní hrdina. Téměř dvě hodiny se ve filmu relativně nic neděje, sledujeme „obyčejné“ životní pohnutky jednoho muže, se kterým pravděpodobně bude mít vcelku dostatečný počet diváků, možnost ztotožnění a pak přichází závěr a stále nic. Je téměř až k neuvěření, že atmosféru chladnou jako psí čumák (studené barevné filtry na kameře a pomalé hudební tempo Angela Badalamentiho tvoří základ), dokázala režisérka Nicole Garcia udržet i během finále, které ač by mělo být emočním nářezem, který by slabší divácké povahy odrovnal, zůstává osudově pomalé a svým způsobem i nevyhnutelné. Film, u kterého přemýšlení, stejně tak jako jistá dávka trpělivosti bude bohatě odměněno. PS: Z celého srdce však děkuji deníku MF Dnes, ve kterém s čistým svědomím „vyžvanili“ závěr. To si pak divák opravdu užije. ()
Skvěle natočený, nesmírně sugestivní film, který divákovi zprostředkuje větší hrůzu než většina snímků, které to mají programově v popisu práce. Příběh přitom mohl lehce sklouznout k banální historce s morálním ponaučením, že lež má krátké nohy. V pravidelných čtyřletkách režírující Nicole Garcia, ale byla dostatečnou zárukou, že tomu tak nebude, troufnu si dokonce tvrdit, že Nepřítel je jejím nejpovedenějším filmem (ve Francii velmi uznávané Place Vendome mi připadalo velice přeceňované a místy až nudné). Daniel Auteuil zvládl s bravurou sobě vlastní roli člověka, který ví, že pravda o jeho životě a skutcích vyjde již velmi brzy na povrch, ale přesto dál tančí po rozpadajícím se a tajícím ledu a snaží se zachovat poslední zdání své fiktivní existence. Ty dlouze a těžce se vlekoucí hodiny a dny, strávené v autě a v letištním hotelu, to čekání, než bude možné vrátit se domů z "práce" nebo ze "služební cesty"...Tenhle film byla hodně silná pecka mezi oči. ()
Galéria (16)
Zaujímavosti (4)
- Jean Marc Faure (Daniel Auteuil) odchádza do práce v čase cca 6:31 a má golier na obleku vyhrnutý, potom, cca 6:37 min, má límec upravený. (GabrielGabko)
- Film je natočen podle skutečného příběhu, který vyvrcholil tragickou událostí v roce 1993. Jean-Claude Romand, kterého ve filmu ztvárnil Daniel Auteuil, byl následně za své činy odsouzen na doživotí. (Caminzind)
- Životním příběhem Jean-Clauda Romanda (zde Jean-Marca Faureho) jsou inspirovány rovněž francouzský film L'Emploi du temps a španělský Nijaký život. (Caminzind)
Reklama